This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62013CA0190
Case C-190/13: Judgment of the Court (Eighth Chamber) of 13 March 2014 (request for a preliminary ruling from the Juzgado de lo Social No 3 de Barcelona — Spain) — Antonio Márquez Samohano v Universitat Pompeu Fabra (Social policy — Directive 1999/70/EC — Framework agreement on fixed-term work concluded by ETUC, UNICE and CEEP — Universities — Associate lecturers — Successive fixed-term employment contracts — Clause 5(1) — Measures to prevent the abusive use of fixed-term contracts — Concept of ‘objective reasons’ justifying such contracts — Clause 3 — Concept of ‘employment contract of indefinite duration’ — Penalties — Right to compensation — Difference in treatment between permanent workers)
Zadeva C-190/13: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Social n °3 de Barcelona – Španija) – Antonio Márquez Samohano proti Universitat Pompeu Fabra (Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP — Univerze — Pridruženi profesorji — Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Določba 5, točka 1 — Ukrepi za preprečevanje zlorab pri pogodbah o zaposlitvi za določen čas — Pojem „objektivni razlogi“ , ki upravičujejo take pogodbe — Določba 3 — Pojem „pogodba o zaposlitvi za določen čas“ — Sankcije — Pravica do odškodnine — Različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za nedoločen čas)
Zadeva C-190/13: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Social n °3 de Barcelona – Španija) – Antonio Márquez Samohano proti Universitat Pompeu Fabra (Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP — Univerze — Pridruženi profesorji — Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas — Določba 5, točka 1 — Ukrepi za preprečevanje zlorab pri pogodbah o zaposlitvi za določen čas — Pojem „objektivni razlogi“ , ki upravičujejo take pogodbe — Določba 3 — Pojem „pogodba o zaposlitvi za določen čas“ — Sankcije — Pravica do odškodnine — Različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za nedoločen čas)
UL C 135, 5.5.2014, p. 17–17
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
5.5.2014 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 135/17 |
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Social no 3 de Barcelona – Španija) – Antonio Márquez Samohano proti Universitat Pompeu Fabra
(Zadeva C-190/13) (1)
((Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP - Univerze - Pridruženi profesorji - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Določba 5, točka 1 - Ukrepi za preprečevanje zlorab pri pogodbah o zaposlitvi za določen čas - Pojem „objektivni razlogi“, ki upravičujejo take pogodbe - Določba 3 - Pojem „pogodba o zaposlitvi za določen čas“ - Sankcije - Pravica do odškodnine - Različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za nedoločen čas))
2014/C 135/18
Jezik postopka: španščina
Predložitveno sodišče
Social no 3 de Barcelona
Stranki v postopku v glavni stvari
Tožeča stranka: Antonio Márquez Samohano
Tožena stranka: Universitat Pompeu Fabra
Predmet
Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social n. 3 de Barcelona – Razlaga določb 3 in 5 priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP (UL, L175, str. 43) – Pogodbe o zaposlitvi, sklenjene z javno upravo – Univerzitetni profesorji – Neobstoj ukrepov, ki se nanašajo na preprečevanje uporabe, ki pomeni zlorabo, zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas
Izrek
Določbo 5 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero lahko univerze podaljšujejo zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas, sklenjene s pridruženimi profesorji, brez kakršne koli omejitve glede najdaljšega trajanja in števila podaljšanj teh pogodb, ker so take pogodbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče, upravičene z objektivnim razlogom v smislu te določbe, točka 1(a). Prav tako pa mora to sodišče v konkretnem primeru preveriti, ali je bil v postopku v glavni stvari namen zadevnega podaljšanja zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas dejansko premostitev začasne potrebe in ali se predpisi, kot so ti iz postopka v glavni stvari, v bistvu ne uporabljajo za zadostitev stalne in trajne potrebe na področju zaposlovanja visokošolskih učiteljev.