EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 22020D1223
Recommendation No 1/2020 of the Customs Committee established under the Free Trade Agreement between the European Union and its Member States, of the one part, and the Republic of Korea, of the other part of 8 December 2020 on the application of Article 27 of the Protocol concerning the definition of ‘originating products’ and methods of administrative cooperation
Recomandarea nr. 1/2020 a Comitetului vamal instituit în temeiul Acordului de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte din 8 decembrie 2020 privind aplicarea articolului 27 din Protocolul privind definiția noțiunii de „produse originare” și metode de cooperare administrativă
Recomandarea nr. 1/2020 a Comitetului vamal instituit în temeiul Acordului de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte din 8 decembrie 2020 privind aplicarea articolului 27 din Protocolul privind definiția noțiunii de „produse originare” și metode de cooperare administrativă
PUB/2020/998
JO L 434, 23.12.2020, p. 67–72
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
23.12.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 434/67 |
RECOMANDAREA nr. 1/2020 A COMITETULUI VAMAL INSTITUIT ÎN TEMEIUL ACORDULUI DE LIBER SCHIMB ÎNTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI STATELE MEMBRE ALE ACESTEIA, PE DE O PARTE, ȘI REPUBLICA COREEA, PE DE ALTĂ PARTE
din 8 decembrie 2020
privind aplicarea articolului 27 din Protocolul privind definiția noțiunii de „produse originare” și metode de cooperare administrativă
COMITETUL VAMAL,
având în vedere Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 15.2 alineatul (1) litera (c) și articolul 6.16 alineatul (5),
întrucât:
(1) |
Articolul 27 din Protocolul la acord (denumit în continuare „protocolul”), referitor la definiția noțiunii de „produse originare” și la metodele de cooperare administrativă, stabilește procedura de control al dovezilor de origine și sarcinile și responsabilitățile autorităților vamale ale părților importatoare și exportatoare. |
(2) |
Uniunea Europeană și Republica Coreea (denumite în continuare „părțile”) au identificat necesitatea unei înțelegeri comune a principalelor caracteristici ale procedurii de control stabilite la articolul 27 din protocol și ale diferitelor etape ale procedurii respective. O astfel de înțelegere comună ar trebui să fie în interesul autorităților vamale responsabile de asigurarea conformității cu regulile de origine și a unui tratament egal al operatorilor economici care fac obiectul unor astfel de controale, pe teritoriul fiecărei părți. |
(3) |
În temeiul articolului 6.16 alineatul (5) din acord, Comitetul vamal deține competența de a formula recomandările pe care le consideră necesare pentru atingerea obiectivelor comune și buna funcționare a mecanismelor instituite prin protocol. Părțile au considerat adecvat din partea Comitetului vamal să formuleze o recomandare pentru o înțelegere comună și o punere în aplicare corespunzătoare a procedurii de control prevăzute la articolul 27 din protocol, |
RECOMANDĂ:
1. Principalele caracteristici ale procedurii de control
1. |
Principalele caracteristici ale procedurii de control de la articolul 27 comportă două componente: este un sistem de așa-numit „control indirect” și este bazat pe încredere reciprocă între autoritățile vamale ale părților. |
2. |
„Control indirect” înseamnă că autoritățile vamale ale părții importatoare nu realizează ele-însele controlul, ci trimit o cerere de control autorităților vamale ale părții exportatoare și este de datoria acestora din urmă de a efectua controlul prin contactarea exportatorului. Rezultatul controlului este transmis de autoritățile vamale ale părții exportatoare autorităților vamale ale părții importatoare. Argumentul este faptul că autoritățile vamale ale părții exportatoare, din țara în care se întocmește dovada de origine (declarația de origine), sunt cel mai bine plasate pentru controlul dovezii respective datorită proximității exportatorului (cunoașterea activităților și istoricul exportatorului, facilitatea accesului la informații, familiaritatea cu sistemul contabil național, absența barierelor lingvistice). Prin urmare, este în primul rând de datoria autorităților vamale ale părții exportatoare de a stabili dacă produsele în cauză sunt sau nu originare, în conformitate cu regulile de origine aplicabile. |
3. |
„Controlul dovezilor de origine” va fi efectuat pe baza încrederii reciproce între autoritățile vamale ale părților. „Încrederea reciprocă” evocată implică faptul că autoritățile vamale ale părții exportatoare ar trebui să controleze cu atenție aspectele prezentate de autoritățile vamale ale părții importatoare și să comunice rezultatele acestui control autorităților vamale ale părții importatoare, care se bazează pe rezultatele activității desfășurate de autoritățile vamale ale părții exportatoare. Cu toate acestea, autoritățile vamale ale părții importatoare au în continuare dreptul să solicite părții exportatoare informații suplimentare în cazul în care consideră că răspunsul nu este suficient de complet sau că acesta nu permite înțelegerea poziției exprimate de partea exportatoare. Elementele referitoare la informațiile care pot fi solicitate părții exportatoare de către partea importatoare sunt detaliate în continuare în secțiunile 2.4.2 (Constatări și fapte) și 2.4.3 (Informații suficiente). |
2. Diferitele etape ale procedurii de control
2.1. Lansarea unei cereri de control
4. |
Autoritățile vamale ale părții importatoare pot lansa o cerere de control ulterior al dovezilor de origine atunci când au suspiciuni întemeiate cu privire la:
|
5. |
În plus față de cazurile de suspiciuni întemeiate cu privire la elementele menționate mai sus, autoritățile vamale ale părții importatoare au posibilitatea de a lansa o cerere de control pentru cazuri selectate prin sondaj. Aceasta include cazurile care nu intră în domeniul de competență al celor trei elemente de mai sus vizate de suspiciuni întemeiate. |
2.2. Transmiterea cererii de control
6. |
Autoritățile vamale ale părții importatoare urmează să trimită cererea de control autorităților vamale ale părții exportatoare care sunt responsabile de controlul dovezilor de origine. Cererea va indica dacă controlul este efectuat prin sondaj sau pe baza unor suspiciuni întemeiate. La articolul 27 alineatul (3) se prevede că cererea indică, după caz, motivul verificării. |
(7) |
Indicarea motivelor verificării permite autorităților vamale ale părții exportatoare să trateze cererea în modul cel mai eficient în materie de costuri și de sarcini administrative. |
8. |
Pe de altă parte, în cazul în care autoritățile vamale ale părții importatoare solicită o verificare prin sondaj, acestea nu trebuie să indice un motiv pentru verificare. |
9. |
Totuși, în conformitate cu articolul 27 alineatul (3), dovezile de origine sau o copie a acestor documente privind produsele care fac obiectul verificării ar trebui să fie trimise autorităților vamale ale părții exportatoare. |
2.3. Realizarea controlului
10. |
În cadrul sistemului de control indirect, controlul dovezilor de origine întocmite de exportatori în partea exportatoare se află sub responsabilitatea autorităților vamale ale părții exportatoare. Totuși, datorită aplicării dispozițiilor de la articolul 27 alineatul (8) (a se vedea punctul 2.9. Ancheta comună, pentru detalii suplimentare), autoritățile vamale ale părții importatoare pot, în anumite condiții, să fie implicate în procesul de control pe teritoriul părții exportatoare. |
11. |
În cazul controlului dovezilor de origine furnizate de importator, autoritățile vamale ale părții importatoare adresează autorităților vamale ale părții exportatoare o cerere de control. Autoritățile vamale ale părții importatoare nu solicită importatorului să colecteze el însuși de la exportator informațiile specificate la punctele 2.4.2 și 2.4.3. |
12. |
Mai mult, la articolul 27 nu se prevede ca autoritățile vamale ale părții importatoare să aibă posibilitatea de a cere în mod direct exportatorilor să le furnizeze date sau informații. |
13. |
Totuși, aceste dispoziții nu împiedică importatorii și exportatorii ambelor părți, prin consimțământ reciproc și pe bază voluntară, să schimbe date sau informații între ei și să le transmită autorităților vamale ale părții importatoare. Schimbul de astfel de date și transmiterea acestora nu sunt obligatorii și orice refuz de a furniza informațiile nu constituie un motiv de refuz al tratamentului preferențial fără control. Ele nu fac parte din procesul de control. |
14. |
Dovezile privind transportul direct, transmise în temeiul articolului 13, nu vor fi considerate drept dovezi de origine și, ca atare, nu sunt vizate de controlul dovezilor de origine de la articolul 27. |
2.4. Prelucrarea rezultatelor controlului
15. |
Autoritățile vamale ale părții exportatoare informează autoritățile vamale ale părții importatoare cu privire la rezultatele controlului, inclusiv cu privire la constatări și fapte, cât mai curând posibil. În special, autoritățile vamale ale părții exportatoare ar trebui să reducă la maximum timpul de răspuns pentru cererile de control referitoare la validitatea statutului unui exportator autorizat. |
2.4.1. Mijloace de comunicare auxiliare
16. |
Comunicarea cererilor de control și a notificării rezultatelor acestora între autoritățile vamale ale ambelor părți se efectuează prin intermediul serviciilor poștale convenționale. În paralel, autoritățile vamale ale ambelor părți pot utiliza mijloace auxiliare precum curierul electronic pentru a comunica rapid și a se asigura de faptul că răspunsurile ajung la destinatar în partea relevantă. |
2.4.2. Constatări și fapte
17. |
Termenii „constatări și fapte” înseamnă că răspunsul referitor la control furnizat de autoritățile vamale ale părții exportatoare include unele detalii privind procedura de control utilizată de acestea. Domeniul de aplicare al „constatărilor și faptelor” se limitează la următoarele elemente:
|
2.4.3. Informații suficiente
18. |
În cazul controlului prin sondaj, autoritățile vamale ale părții importatoare nu vor solicita mai multe informații decât cele enumerate la punctul 2.4.2 (constatări și fapte) din partea autorităților vamale ale părții exportatoare. |
19. |
În cazul controalelor din motive de suspiciuni întemeiate, dacă informațiile furnizate de autoritățile vamale ale părții exportatoare sunt considerente de către autoritățile vamale ale părții importatoare ca fiind insuficiente pentru a determina autenticitatea documentelor sau originea reală a produselor, autoritățile vamale ale părții importatoare pot solicita informații suplimentare din partea autorităților vamale ale părții exportatoare. Informațiile suplimentare solicitate nu pot depăși cele menționate în următoarea listă:
|
20. |
Dacă un răspuns nu conține informațiile suficiente menționate mai sus pentru ca autoritățile vamale ale părții importatoare să determine autenticitatea documentelor în chestiune sau originea reală a produselor, autoritățile vamale solicitante refuză dreptul la tratament preferențial, cu excepția unor circumstanțe excepționale (a se vedea secțiunea 2.7. privind circumstanțele excepționale). |
21. |
Autoritățile vamale ale părții exportatoare nu vor transmite autorităților vamale ale părții importatoare informații confidențiale a căror dezvăluire este considerată de către exportator ca reprezentând un risc pentru interesele sale comerciale. Nedezvăluirea de informații confidențiale nu va fi unicul motiv pentru ca autoritățile vamale ale părții importatoare să refuze acordarea dreptului la tratament preferențial, cu condiția ca autoritățile vamale ale părții exportatoare să furnizeze motivele refuzului de a transmite informațiile confidențiale și să dovedească caracterul originar al bunului, spre satisfacția autorităților vamale ale părții importatoare. |
2.5. Termenul final pentru răspunsul la o cerere de control
22. |
La articolul 27 alineatul (6) se prevede că rezultatele controlului trebuie să fie comunicate cât mai curând posibil. |
23. |
Articolul 27 alineatul (7) prevede că partea importatoare ar trebui, în principiu, să refuze acordarea dreptului la tratament preferențial însă numai dacă au fost îndeplinite în mod simultan două condiții:
|
24. |
Această dispoziție implică faptul că, pentru cazurile selectate pentru control prin sondaj, partea importatoare nu poate refuza dreptul la tratament preferențial fără un răspuns al părții exportatoare. |
2.5.1. Termenul final în cazul unui control prin sondaj
25. |
Autoritățile vamale ale părții exportatoare vor face tot posibilul pentru a răspunde la cererile de control prin sondaj într-un termen de 12 luni. Totuși, întrucât articolul 27 nu definește un termen final pentru controalele prin sondaj, autoritățile vamale ale părții importatoare nu vor refuza tratamentul preferențial pentru unicul motiv că autoritățile vamale ale părții exportatoare nu au furnizat un răspuns în termenul de 12 luni cu privire la o cerere de control prin sondaj. |
2.5.2. Termenul final în cazul unui control provocat de suspiciuni întemeiate
26. |
Pentru cazurile selectate pe motiv de suspiciuni întemeiate, partea importatoare refuză dreptul la tratament preferențial în cazul în care nu primește niciun răspuns în termen de 10 luni de la data cererii de control, cu excepția circumstanțelor excepționale. |
2.6. Anularea rezultatelor
27. |
Rezultatele unui control pot fi anulate în mod excepțional de către autoritatea vamală a părții exportatoare. Anularea răspunsului original se face în termen de 10 luni de la data cererii de control. |
2.7. Circumstanțe excepționale
28. |
Cu toate acestea, chiar dacă sunt îndeplinite cele două condiții de refuzare a dreptului la tratament preferențial menționate mai sus, textul articolului 27 alineatul (7) prevede că acordarea tratamentului preferențial este încă posibilă pe baza clauzei „circumstanțelor excepționale”. |
29. |
Într-adevăr, partea importatoare are în continuare libertatea de a decide că există circumstanțe excepționale care justifică faptul că dreptul la tratament preferențial nu trebuie refuzat ca atare. |
30. |
Circumstanțele excepționale includ în special următoarele situații:
|
2.8. Memento
31. |
În cazul în care nu s-a primit încă niciun răspuns, se recomandă ca autoritățile vamale ale părții importatoare să trimită o atenționare părții exportatoare înainte de încheierea perioadei de 10 luni. |
32. |
Se recomandă ca autoritățile vamale ale părții exportatoare care nu sunt în măsură să răspundă în termenul de 10 luni să informeze autoritatea solicitantă în acest sens înainte de expirarea termenului final oferind o estimare a duratei suplimentare a procedurii lor de control precum și motivul întârzierii răspunsului. |
2.9. Anchetă comună
33. |
Articolul 27 alineatul (8) prevede că partea importatoare poate fi prezentă la un control al originii efectuat de autoritățile vamale ale părții exportatoare și că într-un astfel de caz, ambele părți vor face trimitere la articolul 7 din Protocolul privind asistența administrativă reciprocă (Protocolul AAR) în domeniul vamal pentru executarea cererii de participare a părții importatoare. În astfel de cazuri se aplică condițiile de la articolul 7. În special, articolul 7 alineatul (4) din Protocolul AAR prevede că numai funcționarii împuterniciți legal ai părții importatoare pot fi prezenți la anchetele efectuate pe teritoriul părții exportatoare și că condițiile anchetei comune sunt stabilite de partea exportatoare. |
Pentru Comitetul vamal UE-Coreea
În numele Uniunii Europene
Jean-Michel GRAVE
Bruxelles, 8 decembrie 2020
În numele Republicii Coreea
PARK Jihoon
Sejong, 8 decembrie 2020