EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62018CN0223
Case C-223/18 P: Appeal brought on 27 March 2018 by Deichmann SE against the judgment of the General Court (Fourth Chamber) delivered on 17 January 2018 in Case T-68/16: Deichmann SE v European Union Intellectual Property Office
Asia C-223/18 P: Valitus, jonka Deichmann SE on tehnyt 27.3.2018 asiassa T-68/16, Deichmann v. EUIPO, 17.1.2018 annetusta tuomiosta
Asia C-223/18 P: Valitus, jonka Deichmann SE on tehnyt 27.3.2018 asiassa T-68/16, Deichmann v. EUIPO, 17.1.2018 annetusta tuomiosta
EUVL C 249, 16.7.2018, p. 3–4
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
Asia C-223/18 P: Valitus, jonka Deichmann SE on tehnyt 27.3.2018 asiassa T-68/16, Deichmann v. EUIPO, 17.1.2018 annetusta tuomiosta
Valitus, jonka Deichmann SE on tehnyt 27.3.2018 asiassa T-68/16, Deichmann v. EUIPO, 17.1.2018 annetusta tuomiosta
(Asia C-223/18 P)
2018/C 249/06Oikeudenkäyntikieli: englantiAsianosaiset
Valittaja: Deichmann SE (edustaja: C. Onken, Rechtsanwältin)
Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
Vaatimukset
Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin
— |
kumoaa asiassa T-68/17 17.1.2018 annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion |
— |
kumoaa asiassa R 2345/2014-4 4.12.2015 annetun EUIPO:n neljännen valituslautakunnan päätöksen |
— |
vaihtoehtoisesti palauttaa asian Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi |
— |
velvoittaa vastapuolen ja väliintulijan korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä ja valitusmenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut |
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valittaja väittää, että valituksenalaisella tuomiolla rikotaan yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 51 artiklan 1 kohdan alakohtaa ja 15 artiklan 1 kohtaa (joista on tullut Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 ( 1 ) 58 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 18 artiklan 1 kohta; jäljempänä EU-tavaramerkkiasetus) useilta osin. Unionin yleinen tuomioistuin on erityisesti määritellyt virheellisesti yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 15 artiklan kohdassa mainitun termin ”tavaramerkki” merkityksen.
1) |
Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt huomiotta kyseessä olevan tavaramerkin määrittelemisen merkityksen ja siitä aiheutuvat oikeudelliset seuraukset. Se on katsonut virheellisesti, että ei ollut merkityksellistä, luokitellaanko riidanalainen tavaramerkki kuviomeriksi vai sijaintimerkiksi. Erilaisten merkkien erottamisella on kuitenkin merkittävä vaikutus niiden kohteeseen ja siihen, miten niitä käytetään. Valituksenalaisen tavaramerkin käyttäminen kuviomerkkinä eroaa huomattavasti siitä, miten sitä käytettäisiin sijaintimerkkinä. |
2) |
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on määritellyt virheellisesti riidanalaisen tavaramerkin kohteen ja pitänyt ja käsitellyt riidanalaista tavaramerkkiä sijaintimerkkiä. Riidanalainen tavaramerkki on kuviomerkki, koska sen rekisteröintiä on haettu kuviomerkkinä ja se on rekisteröity sellaiseksi, ja koska siihen ei ole lisätty muuhun viittaavaa kuvausta tai selitystä (disclaimer). |
3) |
Tämän seurauksena unionin yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että Munich S.L. oli näyttänyt toteen riidanalaisen tavaramerkin tosiasiallisen käytön osoittaessaan niiden kenkien myynnin, joissa oli kaksi toisensa leikkaavaa viivaa. Tällainen käyttö on mahdollista vain sijaintimerkin käytön osalta mutta ei riidanalaisen kaltaisen kuviomerkin käytön osalta. |
( 1 ) EUVL 2017, L 154, s. 1.