This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32005D0211
Council Decision 2005/211/JHA of 24 February 2005 concerning the introduction of some new functions for the Schengen Information System, including in the fight against terrorism
Decizia 2005/211/JAI a Consiliului din 24 februarie 2005 privind introducerea unor noi funcții ale Sistemului de informații Schengen, inclusiv în combaterea terorismului
Decizia 2005/211/JAI a Consiliului din 24 februarie 2005 privind introducerea unor noi funcții ale Sistemului de informații Schengen, inclusiv în combaterea terorismului
JO L 68, 15.3.2005, p. 44–48
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV) Acest document a fost publicat într-o ediţie specială
(BG, RO)
JO L 159M, 13.6.2006, p. 218–222
(MT)
No longer in force, Date of end of validity: 08/04/2013; abrogat prin 32007D0533 a se vedea 32013D0157
19/Volumul 07 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
142 |
32005D0211
L 068/44 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DECIZIA 2005/211/JAI A CONSILIULUI
din 24 februarie 2005
privind introducerea unor noi funcții ale Sistemului de informații Schengen, inclusiv în combaterea terorismului
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 30 alineatul (1) literele (a) și (b), articolul 31 literele (a) și (b) și articolul 34 alineatul (2) litera (c),
având în vedere inițiativa Regatului Spaniei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
întrucât:
(1) |
Sistemul de informații Schengen, denumit în continuare „SIS”, creat în temeiul dispozițiilor titlului IV din Convenția din 1990 de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune (3), denumită în continuare „Convenția Schengen din 1990”, constituie un instrument esențial pentru aplicarea dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum este integrat în cadrul Uniunii Europene. |
(2) |
Necesitatea de a dezvolta un nou Sistem de informații Schengen, de generația a doua, denumit în continuare „SIS II”, în vederea extinderii Uniunii Europene și pentru a permite introducerea de noi funcții, beneficiind în același timp și de ultimele evoluții din domeniul tehnologiei informației, a fost recunoscută și s-au luat primele măsuri pentru dezvoltarea acestui nou sistem. |
(3) |
Unele adaptări ale dispozițiilor existente și introducerea anumitor funcții noi pot fi realizate deja în cadrul versiunii actuale a SIS, în special în ceea ce privește furnizarea accesului autorităților la anumite tipuri de date introduse în SIS, cărora li s-ar facilita îndeplinirea sarcinilor dacă ar avea posibilitatea să consulte aceste date, inclusiv Europol și membrii naționali ai Eurojust, extinderea categoriilor de obiecte căutate în legătură cu care pot fi introduse alerte și înregistrarea transmisiilor de date personale. Mijloacele tehnice necesare în acest scop trebuie mai întâi să fie create în fiecare stat membru. |
(4) |
Concluziile Consiliului European de la Laeken din 14-15 decembrie 2001 și în special punctele 17 (cooperarea între serviciile specializate în combaterea terorismului), 43 (Eurojust și cooperarea polițienească cu privire la Europol) și Planul de acțiune din 21 septembrie 2001 împotriva terorismului se referă la necesitatea consolidării SIS și a îmbunătățirii capacității sale. |
(5) |
De asemenea, este utilă adoptarea unor dispoziții cu privire la schimbul de orice informații suplimentare prin autoritățile desemnate în acest scop în toate statele membre (Solicitare de informații suplimentare la intrarea pe teritoriul național), furnizând acestor autorități o bază juridică comună în sensul dispozițiilor Convenției Schengen din 1990 și stabilind norme pentru ștergerea datelor deținute de aceste autorități. |
(6) |
Dispozițiile prezentei decizii cu privire la Europol stabilesc numai cadrul juridic pentru accesul la Sistemul de informații Schengen și nu aduc atingere adoptării în viitor a măsurilor necesare de stabilire a soluțiilor tehnice și a implicațiilor financiare ale acestora. |
(7) |
Dispozițiile prezentei decizii cu privire la membrii naționali ai Eurojust și la asistenții acestora stabilesc numai cadrul juridic pentru accesul la Sistemul de informații Schengen și nu aduc atingere adoptării în viitor a măsurilor necesare de stabilire a soluțiilor tehnice și a implicațiilor financiare ale acestora. |
(8) |
Dispozițiile privind accesul la datele SIS pentru Europol și membrii naționali ai Eurojust ca și pentru asistenții acestora reprezintă numai o primă fază și nu aduc atingere discuțiilor ulterioare cu privire la extinderea acestui mecanism la alte dispoziții ale Convenției Schengen din 1990. |
(9) |
Modificările care trebuie aduse în acest scop dispozițiilor acquis-ului Schengen care privesc Sistemul de informații Schengen cuprind două părți: prezenta decizie și un regulament al Consiliului pe baza articolului 66 al Tratatului de instituire a Comunității Europene. Motivul este acela că, în conformitate cu articolul 93 al Convenției Schengen din 1990, scopul Sistemului de informații Schengen este menținerea ordinii publice și a siguranței publice, inclusiv a securității naționale, în teritoriile statelor membre și aplicarea dispozițiilor convenției menționate cu privire la circulația persoanelor în teritoriile respective, prin utilizarea informațiilor comunicate prin SIS în conformitate cu dispozițiile respectivei convenții. Deoarece unele dintre dispozițiile Convenției Schengen din 1990 urmează să fie aplicate în ambele scopuri în același timp, este oportun ca respectivele dispoziții să fie modificate în termeni identici prin acte paralele bazate pe fiecare dintre tratate. |
(10) |
Prezenta decizie nu aduce atingere adoptării în viitor a legislației necesare pentru descrierea în detaliu a structurii juridice, obiectivelor, funcționării și utilizării SIS II, legislația în cauză incluzând, fără a se limita la acestea, norme pentru definirea mai aprofundată a categoriilor de date ce vor fi incluse în sistem, scopurile în care datele respective sunt incluse și criteriile pentru introducerea acestora, norme privind conținutul înregistrărilor SIS, interconectarea alertelor, compatibilitatea între alerte și noi norme privind accesul la datele SIS, precum și protecția datelor cu caracter personal și controlul acestora. |
(11) |
În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene, Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen (4), care intră în domeniul de aplicare la care se face referire la articolul 1 punctul (G) din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite dispoziții pentru aplicarea respectivului acord. |
(12) |
Regatul Unit participă la prezenta decizie în conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, și cu articolul 8 alineatul (2) din Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind cererea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la punerea în aplicare a unora dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (5). |
(13) |
Irlanda participă la prezenta decizie în conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, și cu articolul 6 alineatul (2) din Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind cererea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (6). |
(14) |
Prezenta decizie nu aduce atingere modalităților de participare parțială a Regatului Unit și a Irlandei la acquis-ul Schengen, astfel cum sunt definite în Decizia 2000/365/CE și respectiv în Decizia 2002/192/CE. |
(15) |
Prezenta decizie reprezintă un act care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care se referă la acesta, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare, |
DECIDE:
Articolul 1
Dispozițiile Convenției Schengen din 1990 se modifică după cum urmează:
1. |
la articolul 92 se adaugă următorul alineat: „(4) Statele membre, în conformitate cu legislația internă, își furnizează reciproc, prin autoritățile desemnate în acest scop (Sirene), toate informațiile suplimentare necesare în legătură cu introducerea alertelor și pentru a permite adoptarea măsurilor corespunzătoare în cazurile în care persoanele și obiectele pentru care au fost introduse date în Sistemul de informații Schengen sunt găsite ca urmare a consultării acestui sistem. Informațiile respective sunt utilizate numai în scopul pentru care au fost transmise.”; |
2. |
la articolul 94 alineatul (2), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
|
3. |
la articolul 94 alineatul (3), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text: „(3) Pentru persoane, informațiile nu conțin mai mult decât:
|
4. |
la articolul 99, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Datele referitoare la persoane sau vehicule, ambarcațiuni, aeronave și containere se introduc în conformitate cu legislația internă a statului membru care emite alerta, în scopul unei supravegheri discrete sau al unor controale specifice în conformitate cu alineatul (5)”; |
5. |
la articolul 99 alineatul (3), ultima teză se înlocuiește cu următorul text: „Statul membru care emite alerta în temeiul prezentului paragraf este obligat să informeze celelalte state membre despre aceasta.”; |
6. |
la articolul 99 alineatul (5), prima teză se înlocuiește cu următorul text: „(5) În timpul controalelor specifice prevăzute la alineatul (1), persoanele, vehiculele, ambarcațiunile, aeronavele, containerele și obiectele transportate pot fi percheziționate în conformitate cu legislația internă în scopurile prevăzute la alineatele (2) și (3).”; |
7. |
la articolul 100, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Se introduc următoarele categorii de obiecte ușor identificabile:
|
8. |
la sfârșitul articolului 101 alineatul (1) se adaugă următoarea teză: „Cu toate acestea, accesul la datele introduse în Sistemul de informații Schengen și dreptul de a consulta aceste date direct pot fi exercitate și de autoritățile judiciare naționale, inter alia, cele care răspund de introducerea acțiunii penale și de anchete judiciare anterior punerii sub acuzare, așa cum prevede legislația internă.”; |
9. |
se inserează următoarele articole: „Articolul 101A (1) Oficiul European de Poliție (Europol), în cadrul mandatului său și pe propria cheltuială, are dreptul de a avea acces și de a consulta direct datele introduse în Sistemul de informații Schengen în conformitate cu articolele 95, 99 și 100. (2) Europol poate consulta numai datele de care are nevoie pentru îndeplinirea sarcinilor sale. (3) Atunci când o consultare a datelor de către Europol indică existența unei alerte în Sistemul de informații Schengen, Europol informează despre acest fapt statul membru care a emis alerta, prin intermediul canalelor definite în Convenția Europol. (4) Utilizarea informațiilor obținute în urma consultării Sistemului de informații Schengen este condiționată de acordul statului membru în cauză. În cazul în care statul membru permite utilizarea informațiilor în cauză, prelucrarea acestora este reglementată de Convenția Europol. Europol poate comunica aceste informații unor state terțe și organisme terțe numai cu acordul statului membru în cauză. (5) Europol poate solicita statului membru implicat informații suplimentare în conformitate cu dispozițiile Convenției Europol. (6) Europol:
Articolul 101B (1) Membrii naționali ai Eurojust și asistenții acestora au drept de acces la datele introduse în conformitate cu articolele 95 și 98 în Sistemul de informații Schengen și de consultare a acestora. (2) Membrii naționali ai Eurojust și asistenții acestora pot consulta numai datele care le sunt necesare pentru îndeplinirea sarcinilor lor. (3) Atunci când o consultare efectuată de un membru național al Eurojust indică existența unei alerte în Sistemul de informații Schengen, acesta informează despre acest fapt statul membru care a emis alerta. Informațiile obținute printr-o astfel de consultare pot fi comunicate unor state terțe sau organisme terțe numai cu acordul statului membru care a emis alerta. (4) Nici o dispoziție a prezentului articol nu se interpretează ca aducând atingere dispozițiilor deciziei Consiliului de instituire a Eurojust privind protecția datelor și răspunderea pentru orice prelucrare neautorizată sau incorectă a acestor date de către membrii naționali ai Eurojust sau de către asistenții acestora sau ca aducând atingere competențelor autorității de control comune instituite în temeiul articolului 23 din respectiva decizie a Consiliului. (5) Orice consultare efectuată de un membru național al Eurojust sau de către un asistent se înregistrează în conformitate cu dispozițiile articolului 103 și orice utilizare de către aceștia a datelor la care au avut acces se înregistrează. (6) Nu este permisă conectarea nici unei părți din Sistemul de informații Schengen la care membrii naționali sau asistenții acestora au acces ori transferul datelor conținute în acestea către vreun sistem informatic destinat culegerii și prelucrării datelor care este exploatat de Eurojust sau în cadrul acestuia și nici descărcarea vreunei părți din Sistemul de informații Schengen. (7) Accesul la datele introduse în Sistemul de informații Schengen este limitat la membrii naționali și asistenții acestora și nu este extins la personalul Eurojust. (8) Se adoptă și se aplică măsurile prevăzute la articolul 118.”; |
10. |
articolul 103 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 103 Fiecare stat membru asigură înregistrarea oricărei transmisii de date cu caracter personal în secțiunea națională a Sistemului de informații Schengen de către autoritatea care gestionează fișierul de date pentru a permite verificarea admisibilității consultării datelor. Înregistrarea nu poate fi utilizată decât în acest scop și este ștearsă cel mai devreme după o perioadă de un an și cel mai târziu după o perioadă de trei ani.”; |
11. |
se inserează următorul articol: „Articolul 112A (1) Datele cu caracter personal deținute în fișiere de către autoritățile prevăzute la articolul 92 alineatul (4) ca urmare a schimbului de informații efectuat în temeiul alineatului respectiv sunt stocate numai pe perioada necesară pentru îndeplinirea scopurilor pentru care au fost furnizate. În orice caz, acestea sunt șterse cel târziu după un an de la eliminarea din Sistemul de informații Schengen a alertei sau alertelor cu privire la persoana sau obiectul în cauză. (2) Alineatul (1) nu aduce atingere dreptului unui stat membru de a stoca în fișiere naționale informații privitoare la o alertă anumită pe care statul membru respectiv a emis-o sau la o alertă în legătură cu care s-au luat măsuri pe teritoriul său. Perioada de timp pentru care astfel de informații pot fi păstrate în fișiere naționale este reglementată de legislația internă.”; |
12. |
la articolul 113, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Alte date decât cele prevăzute la articolul 112 se păstrează timp de maximum 10 ani, iar datele referitoare la obiectele prevăzute la articolul 99 alineatul (1) timp de maximum 5 ani.”; |
13. |
se inserează următorul articol: „Articolul 113A (1) Alte date decât datele cu caracter personal deținute în fișiere de către autoritățile prevăzute la articolul 92 alineatul (4) ca urmare a schimbului de informații efectuat în temeiul alineatului respectiv sunt stocate numai pe perioada necesară pentru îndeplinirea scopurilor pentru care au fost furnizate. În orice caz, acestea sunt șterse cel târziu după un an de la eliminarea din Sistemul de informații Schengen a alertei sau alertelor cu privire la persoana sau obiectul în cauză. (2) Alineatul (1) nu aduce atingere dreptului unui stat membru de a stoca în fișiere naționale informații privitoare la o alertă anumită pe care statul membru respectiv a emis-o sau la o alertă în legătură cu care s-au luat măsuri pe teritoriul său. Perioada de timp pentru care astfel de informații pot fi păstrate în fișiere naționale este reglementată de legislația internă.”. |
Articolul 2
(1) Articolul 1 alineatele (1), (5) și (8) din prezenta decizie produce efecte după 90 de zile de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Articolul 1 alineatele (11) și (13) din prezenta decizie produce efecte după 180 de zile de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(3) Articolul 1 alineatele (1), (5), (8), (11) și (13) din prezenta decizie produce efecte pentru Islanda și Norvegia după 270 de zile de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(4) Articolul 1 alineatele (2), (3), (4), (6), (7), (9), (10) și (12) produce efecte la o dată care va fi stabilită de Consiliu, hotărând în unanimitate, imediat ce au fost îndeplinite condițiile prealabile.
Consiliul poate hotărî să stabilească date diferite pentru producerea de efecte a:
— |
articolului 1 alineatele (2), (4) și (6); |
— |
articolului 1 alineatul (3); |
— |
articolului 1 alineatul (7); |
— |
articolului 1 alineatul (9), noul articol 101A; |
— |
articolului 1 alineatul (9), noul articol 101B; |
— |
articolului 1 alineatul (12). |
(5) Orice decizie a Consiliului în conformitate cu alineatul (4) se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 24 februarie 2005.
Pentru Consiliu
Președintele
N. SCHMIT
(2) JO C 31 E, 5.2.2004, p. 122.
(3) JO L 239, 22.9.2000, p. 19.
(4) JO L 176, 10.7.1999, p. 31.
(5) JO L 131, 1.6.2000, p. 43.