This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62006CA0206
Case C-206/06: Judgment of the Court (Third Chamber) of 17 July 2008 (reference for a preliminary ruling from the Rechtbank Groningen — Netherlands) — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Aluminium Delfzijl BV v Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Saranne BV (Internal market in electricity — National legislation permitting the levy of a surcharge on the price for electricity transmission in favour of a statutorily-designated company which is required to pay stranded costs — Charges having equivalent effect to customs duties — Discriminatory internal taxation — Aid granted by the Member States)
Sag C-206/06: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. juli 2008 — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Aluminium Delfzijl BV mod Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Saranne BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Groningen — Nederlandene) (Det indre marked for elektricitet — nationale regler om opkrævning af et pristillæg for elektricitetstransmission til fordel for et selskab udpeget i henhold til lov, hvilket selskab betaler strandede omkostninger — afgifter med tilsvarende virkning som told — interne diskriminerende afgifter — støtte ydet af medlemsstaterne)
Sag C-206/06: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. juli 2008 — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Aluminium Delfzijl BV mod Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Saranne BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Groningen — Nederlandene) (Det indre marked for elektricitet — nationale regler om opkrævning af et pristillæg for elektricitetstransmission til fordel for et selskab udpeget i henhold til lov, hvilket selskab betaler strandede omkostninger — afgifter med tilsvarende virkning som told — interne diskriminerende afgifter — støtte ydet af medlemsstaterne)
EUT C 223 af 30.8.2008, p. 4–5
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
30.8.2008 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 223/4 |
Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. juli 2008 — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Aluminium Delfzijl BV mod Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Saranne BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Groningen — Nederlandene)
(Sag C-206/06) (1)
(Det indre marked for elektricitet - nationale regler om opkrævning af et pristillæg for elektricitetstransmission til fordel for et selskab udpeget i henhold til lov, hvilket selskab betaler strandede omkostninger - afgifter med tilsvarende virkning som told - interne diskriminerende afgifter - støtte ydet af medlemsstaterne)
(2008/C 223/06)
Processprog: nederlandsk
Den forelæggende ret
Rechtbank Groningen
Parter i hovedsagen
Sagsøgere: Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Aluminium Delfzijl BV
Sagsøgte: Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV og Saranne BV
Sagens genstand
Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank Groningen — fortolkning af artikel 25 EF, artikel 87, stk. 1, EF og artikel 90 EF — national lovgivning, i henhold til hvilken indenlandske elektricitetskunder i Nederlandene skal betale et pristillæg til systemoperatøren i en overgangsperiode — forpligtelse for sidstnævnte til at betale dette tillæg til et ved lov udpeget selskab af indenlandske elektricitetsproducenter til afholdelse af et vist beløb, der repræsenterer omkostninger, som er opstået som følge af forpligtelser påtaget eller investeringer foretaget af dette selskab før liberaliseringen af elektricitetsmarkedet — dette selskabs betaling af overskuddet til det kompetente ministerium
Konklusion
1) |
Artikel 25 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovbestemmelse, i henhold til hvilken indenlandske elektricitetskunder skal betale et pristillæg til deres systemoperatør for de mængder elektricitet, der er produceret i medlemsstaten og importeret, og som er transmitteret til brug for dem, når dette tillæg af systemoperatøren skal betales til et af lovgiver hertil udpeget selskab, hvilket selskab er et datterselskab af de fire indenlandske elektricitetsproducenter, og som tidligere administrerede omkostningerne for al produceret og importeret elektricitet, og når dette tillæg i sin helhed skal anvendes til at dække ikke-markedskonforme omkostninger, som dette selskab personligt hæfter for, hvilket har den konsekvens, at de beløb, det opkræver, fuldt ud kompenserer for omkostningerne til indenlandsk, transmitteret elektricitet. Det forholder sig på samme måde, når de indenlandske elproduktionsvirksomheder er forpligtet til at bære disse omkostninger, og såfremt hele provenuet af pristillægget, på grund af eksisterende overenskomster, ved betaling af en købspris for elektricitet produceret i medlemsstaten, ved betaling af udbytte til forskellige indenlandske elektricitetsproducenter, hvis udpegede selskab er et datterselskab, eller ved ethvert andet middel, har kunnet overvæltes af det udpegede selskab på de indenlandske elproduktionsvirksomheder. Artikel 90 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for den samme lovbestemmelse, såfremt provenuet af den afgift, der opkræves for transmitteret elektricitet, kun berøres delvist af betalingen af ikke-markedskonforme omkostninger, dvs. når det beløb, der er opkrævet af det udpegede selskab, kun kompenserer for en del af omkostningerne til den transmitterede indenlandske elektricitet. |
2) |
Artikel 87 EF skal fortolkes således, at de beløb, der blev overført til det udpegede selskab i henhold til artikel 9 i overgangslov for elproduktionssektoren (Overgangswet Elektriciteitsproductiesector) af 21. december 2000, er statsstøtte som omhandlet i denne bestemmelse i EF-traktaten, for så vidt som de udgør en økonomisk fordel og ikke en kompensation i form af en modydelse for de af det udpegede selskab leverede ydelser til opfyldelse af forpligtelser til offentlig tjeneste. |