EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62017CA0573
Case C-573/17: Judgment of the Court (Grand Chamber) of 24 June 2019 (request for a preliminary ruling from the Rechtbank Amsterdam — Netherlands) — Execution of the European arrest warrant issued against Daniel Adam Popławski (Reference for a preliminary ruling — Judicial cooperation in criminal matters — European arrest warrant — Framework Decisions — Lack of direct effect — Primacy of EU law — Consequences — Framework Decision 2002/584/JHA — Article 4(6) — Framework Decision 2008/909/JHA — Article 28(2) — Declaration by a Member State allowing it to continue to apply existing legal instruments on the transfer of sentenced persons applicable before 5 December 2011 — Late declaration — Consequences)
Vec C-573/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného voči Danielovi Adamovi Popławskému (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Európsky zatykač — Rámcové rozhodnutia — Neexistencia priameho účinku — Prednosť práva Únie — Dôsledky — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Článok 4 bod 6 — Rámcové rozhodnutie 2008/909/SVV — Článok 28 ods. 2 — Vyhlásenie členského štátu, na základe ktorého môže naďalej uplatňovať existujúce právne nástroje o odovzdávaní odsúdených osôb uplatniteľné pred 5. decembrom 2011 — Oneskorené vyhlásenie — Dôsledky)
Vec C-573/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného voči Danielovi Adamovi Popławskému (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Európsky zatykač — Rámcové rozhodnutia — Neexistencia priameho účinku — Prednosť práva Únie — Dôsledky — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Článok 4 bod 6 — Rámcové rozhodnutie 2008/909/SVV — Článok 28 ods. 2 — Vyhlásenie členského štátu, na základe ktorého môže naďalej uplatňovať existujúce právne nástroje o odovzdávaní odsúdených osôb uplatniteľné pred 5. decembrom 2011 — Oneskorené vyhlásenie — Dôsledky)
Ú. v. EÚ C 280, 19.8.2019, p. 2–3
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
19.8.2019 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 280/2 |
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného voči Danielovi Adamovi Popławskému
(Vec C-573/17) (1)
(Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutia - Neexistencia priameho účinku - Prednosť práva Únie - Dôsledky - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 4 bod 6 - Rámcové rozhodnutie 2008/909/SVV - Článok 28 ods. 2 - Vyhlásenie členského štátu, na základe ktorého môže naďalej uplatňovať existujúce právne nástroje o odovzdávaní odsúdených osôb uplatniteľné pred 5. decembrom 2011 - Oneskorené vyhlásenie - Dôsledky)
(2019/C 280/02)
Jazyk konania: holandčina
Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
Rechtbank Amsterdam
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
Daniel Adam Popławski
za účasti: Openbaar Ministerie
Výrok rozsudku
1. |
Článok 28 ods. 2 rámcového rozhodnutia Rady 2008/909/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii sa má vykladať v tom zmysle, že vyhlásenie členského štátu podľa tohto ustanovenia, ku ktorému došlo po dátume prijatia uvedeného rámcového rozhodnutia, nemôže vyvolávať právne účinky. |
2. |
Zásada prednosti práva Únie sa má vykladať v tom zmysle, že súdu členského štátu neukladá povinnosť neuplatniť ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré je nezlučiteľné s ustanoveniami rámcového rozhodnutia, ako sú rámcové rozhodnutia, o ktoré ide vo veci samej, ktorých právne účinky sú zachované v súlade s článkom 9 protokolu (č. 36) o prechodných ustanoveniach pripojeného k Zmluvám, keďže tieto ustanovenia nemajú priamy účinok. Orgány členských štátov vrátane súdov sú však povinné v čo najväčšej možnej miere vykonať konformný výklad svojho vnútroštátneho práva, ktorý im umožní dosiahnuť výsledok zlučiteľný s účelom predmetného rámcového rozhodnutia. |