EUR-Lex L'accès au droit de l'Union européenne
Ce document est extrait du site web EUR-Lex
Document 52008IP0539
Improving consumer education and awareness on credit and finance #European Parliament resolution of 18 November 2008 on protecting the consumer: improving consumer education and awareness on credit and finance (2007/2288(INI))
Protecția consumatorilor: îmbunătățirea educației și a gradului de conștientizare de către consumatori în materie de finanțe și credit
Rezoluția Parlamentului European din 18 noiembrie 2008 referitoare la protecția consumatorilor: îmbunătățirea educa ei și a gradului de conștientizare de către consumatori în materie de credite și finanțare (2007/2288(INI))
Protecția consumatorilor: îmbunătățirea educației și a gradului de conștientizare de către consumatori în materie de finanțe și credit
Rezoluția Parlamentului European din 18 noiembrie 2008 referitoare la protecția consumatorilor: îmbunătățirea educa ei și a gradului de conștientizare de către consumatori în materie de credite și finanțare (2007/2288(INI))
JO C 16E, 22.1.2010, p. 1–4
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
22.1.2010 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
CE 16/1 |
Protecția consumatorilor: îmbunătățirea educației și a gradului de conștientizare de către consumatori în materie de finanțe și credit
P6_TA(2008)0539
Rezoluția Parlamentului European din 18 noiembrie 2008 referitoare la protecția consumatorilor: îmbunătățirea educației și a gradului de conștientizare de către consumatori în materie de credite și finanțare (2007/2288(INI))
(2010/C 16 E/01)
Parlamentul European,
— |
având în vedere Comunicarea Comisiei din 18 decembrie 2007 privind educația financiară (COM(2007)0808), |
— |
având în vedere Cartea verde a Comisiei privind serviciile financiare cu amănuntul pe piața unică (COM(2007)0226), |
— |
având în vedere poziția sa în cadrul celei de-a doua lecturi din 16 ianuarie 2008 în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European și a Consiliului privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (1), |
— |
având în vedere Rezoluția sa din 11 iulie 2007 privind politica serviciilor financiare (2005-2010) — Cartea albă (2), |
— |
având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură, |
— |
având în vedere raportul Comisiei pentru piața internă și protecția consumatorilor și avizul Comisiei pentru afaceri economice și monetare (A6-0393/2008), |
A. |
întrucât, pe de-o parte, piețele financiare evoluează rapid, au devenit foarte dinamice și din ce în ce mai complexe, iar pe de altă parte, transformările sociale și schimbările în modul de viață creează necesitatea unei gestiuni adecvate a finanțelor personale, precum și necesitatea de a adapta periodic finanțele personale la noile condiții familiale și de muncă; |
B. |
întrucât creșterea nivelului de cultură financiară al consumatorilor ar trebui să constituie o prioritate pentru factorii politici de decizie, atât la nivel național, cât și european, nu doar din cauza beneficiilor pentru indivizi, dar și din cauza beneficiilor pentru societate și economie, cum ar fi reducerea gradului de îndatorare, sporirea economiilor, creșterea concurenței, utilizarea corespunzătoare a produselor de asigurare și planificarea adecvată a mijloacelor pentru perioada de pensionare; |
C. |
întrucât studiile relevă faptul că consumatorii tind să-și supraestimeze cunoștințele cu privire la serviciile financiare și că aceștia trebuie informați asupra faptului că nu sunt atât de competenți în domeniul respectiv precum cred și asupra consecințelor acestui fapt; |
D. |
întrucât programele de înaltă calitate în domeniul educației financiare, specifice și, după caz, cât mai personalizate, pot contribui la creșterea nivelului de cultură financiară, permițând consumatorilor să ia decizii în cunoștință de cauză, precum și la funcționarea eficientă a piețelor financiare; |
E. |
întrucât importanța serviciilor financiare transfrontaliere este în continuă creștere, iar Comisia ar trebui să ia inițiative la nivelul UE în vederea promovării educației financiare transfrontaliere și, după caz, a informațiilor comparative cu privire la aceasta; |
F. |
întrucât ar trebui să se acorde o atenție deosebită necesităților educaționale ale consumatorilor vulnerabili și ale tinerilor consumatori, care trebuie să ia decizii ce le vor afecta perspectiva financiară pentru tot restul vieții; |
G. |
întrucât studiile au relevat că cei care au învățat aspectele de bază privind finanțele personale, la o vârstă fragedă, posedă un nivel mai ridicat de cultură financiară; întrucât educația financiară este strâns legată de predarea cunoștințelor de bază (matematică și citire), |
1. salută inițiativele Comisiei în domeniul educației financiare a consumatorilor, în special instituirea, cu puțin timp în urmă, a Grupului de experți privind educația financiară, precum și intenția sa de a publica o bază de date on-line, cuprinzând programele și cercetarea în materie de educație financiară în UE; consideră că acest Grup de experți ar trebui să aibă responsabilități și competențe clare; sugerează ca grupului respectiv să i se ceară în special să analizeze valoarea adăugată și cele mai bune practici în domeniul educației financiare a UE și al serviciile financiare transfrontaliere;
2. subliniază că obiectivul educării și sensibilizării consumatorilor în materie de finanțe și credit este îmbunătățirea conștientizării de către consumatori a realităților economice și financiare pentru a înțelege angajamentele economice și pentru a evita riscurile inutile, supraîndatorarea și excluderea financiară; consideră că acțiunile de formare și de informare trebuie să permită consumatorilor o abordare independentă, bazată pe propria lor apreciere, a produselor financiare care li se oferă sau la care preconizează să recurgă;
3. constată că criza „creditelor ipotecare subprime” reprezintă nu numai o ilustrare a pericolelor de informare inadecvată a debitorilor, dar și lipsa de înțelegere și cunoaștere a unor astfel de informații ce a condus la o percepere insuficientă de către consumatori a riscurilor de insolvabilitate și de supraîndatorare;
4. subliniază că existența unor consumatori a căror capacitate de decizie este întărită și care sunt bine informați contribuie la consolidarea concurenței, a calității și a inovației în sectorul serviciilor bancare și financiare și reamintește că investitorii formați și încrezători pot furniza lichidități suplimentare pe piețele de capital pentru investiții și dezvoltare;
5. subliniază importanța stabilirii gradului de cultură financiară în statele membre și a înțelegerii valorii adăugate pe care o poate aduce Uniunea Europeană, precum și importanța definirii necesităților educaționale pentru anumite grupuri țintă, în conformitate cu un catalog de criterii, cum ar fi vârsta, venitul și nivelul de educație;
6. recunoaște rolul inițiativelor private, al sectorului serviciilor financiare și al organizațiilor de consumatori atât la nivel comunitar, cât și la nivel național, în definirea nevoilor specifice ale grupurilor țintă cu privire la educația financiară, în evidențierea punctelor slabe și a deficiențelor din cadrul programelor educaționale existente, precum și în asigurarea de informații financiare pentru consumatori, de exemplu prin intermediul instrumentelor on-line, al campaniilor în mass-media și al campaniilor de educare etc. destinate planificării financiare;
7. este de părere că programele de educație financiară își ating eficacitatea maximă doar dacă se adresează nevoilor unui grup țintă specific și, după caz, sunt personalizate; mai mult, consideră că toate programele de educație financiară ar trebui să contribuie la îmbunătățirea gestionării realiste și în cunoștință de cauză a posibilităților financiare ale fiecărui individ; ar trebui să se analizeze posibilitatea de dezvoltare a unor programe de ameliorare a capacităților adulților în domeniul financiar;
8. invită Comisia să dezvolte, în cooperare cu statele membre, la nivelul UE, programe educaționale în domeniul finanțelor personale, bazate pe reguli și principii comune, care pot fi adaptate necesităților tuturor statelor membre și aplicate în acestea, stabilind indicatori și promovând schimburi de bune practici;
9. subliniază că educația financiară poate completa, dar nu se poate substitui dispozițiilor coerente în materie de protecție a consumatorilor din cadrul legislației privind serviciile financiare, și nici reglementărilor și strictei supravegheri a instituțiilor financiare;
10. recunoaște rolul important al sectorului privat și, în special, al instituțiilor financiare, în asigurarea consumatorilor cu informații privind serviciile financiare; subliniază totuși că educația financiară ar trebui să fie corectă, echidistantă și transparentă, astfel încât să servească intereselor consumatorului, și că trebuie să se deosebească în mod clar de consilierea comercială sau de publicitate; în vederea atingerii acestui obiectiv, încurajează instituțiile financiare să elaboreze coduri de conduită pentru personalul propriu;
11. recunoaște necesitatea găsirii unui echilibru delicat între asigurarea de informații necesare consumatorilor pentru a lua decizii financiare în cunoștință de cauză și suprasolicitarea consumatorilor cu informații; acordă prioritate calității, nu cantității, precum, de exemplu, informațiilor de înaltă calitate, care sunt accesibile, concrete, ușor de înțeles, destinate sporirii capacității consumatorilor de a lua decizii responsabile și în cunoștință de cauză;
12. consideră că este necesară o informație eficace, clară și inteligibilă, în special în mesajele publicitare pentru produsele financiare, și că instituțiile financiare ar trebui să furnizeze informații suficiente înaintea încheierii contractelor și în special să aplice cu strictețe normele prevăzute de Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele de instrumente financiare (3) și de Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori (4); solicită Comisiei să prezinte în mod coerent propuneri legislative specifice privind un sistem armonizat de informare și de protecție a consumatorului, în special în ceea ce privește creditul ipotecar (cum ar fi fișe de informații europene normalizate, armonizate, simple și comparabile, care să conțină indicații comune privind rata anuală a dobânzii etc.);
13. recomandă ca programele în materie de educație financiară să se axeze pe aspecte importante ce țin de planificarea vieții, cum ar fi aspectele de bază legate de economii, datorii, asigurări și pensii;
14. solicită Comisiei să-și continue eforturile de promovare a dialogului între părțile implicate;
15. sugerează majorarea liniei bugetare 17 02 02 pentru finanțarea unor activități la nivelul UE, având drept obiectiv îmbunătățirea nivelului de formare financiară al consumatorilor și a culturii financiare a acestora; solicită Comisiei să vină cu contribuții pentru ridicarea gradului de conștientizare la nivelul UE prin sprijinirea organizării, la nivel național și regional, de conferințe, seminarii, campanii de mass-media și de sensibilizare, precum și de programe educaționale cu participare transfrontalieră, în special în materie de servicii financiare cu amânuntul și de gestionare a creditului/datoriei la nivel de gospodărie casnică;
16. invită Comisia să dezvolte în continuare și să actualizeze instrumentul on-line Dolceta și să ofere acest serviciu în toate limbile oficiale; sugerează Comisiei să includă pe pagina de internet a serviciului Dolceta un link către baza de date on-line pe care intenționează să o creeze și care va cuprinde programele regionale și naționale în materie de educație financiară; sugerează că site-ul Dolceta ar trebui să includă link-uri, pe țări, către site-urile internet ale organismelor publice și private care își desfășoară activitatea în domeniul educației financiare;
17. solicită Comisiei să includă în Tabloul de bord al piețelor de consum indicatori privind disponibilitatea și calitatea educației financiare;
18. invită Comisia să inițieze campanii de informare pentru a crește gradul de conștientizare al consumatorilor cu privire la drepturile lor, conform legislației UE, în domeniul serviciilor financiare;
19. subliniază nevoia ca statele membre să realizeze, cu sprijinul Comisiei, studii periodice, în cooperare cu diverse categorii sociale și de populație din statele membre, privind nivelurile actuale ale culturii financiare în rândurile populației, în vederea identificării domeniilor prioritare de acțiune și a garantării, în acest fel, a unei desfășurări corespunzătoare, prompte și eficiente a programelor de educație financiară în sprijinul populației;
20. încurajează statele membre să includă educația financiară în programa generală a ciclului primar și secundar elaborată de instituțiile competente, menită să dezvolte competențele necesare în viața de zi cu zi, și să organizeze cursuri sistematice pentru profesori, în acest domeniu;
21. subliniază necesitatea unui proces educațional permanent, pentru ambele părți, adică atât pentru consilierii financiari, cât și pentru consumatori, astfel încât să se garanteze furnizarea unor informații de calitate, corespunzătoare celor mai recente evoluții din sectorul serviciilor financiare;
22. este de părere că efectele de sinergie dintre diferitele organizații educaționale nu sunt utilizate suficient; solicită, prin urmare, statelor membre să instituie o rețea de educație financiară, la care să ia parte atât sectorul public, cât și cel privat, și să încurajeze cooperarea și dialogul între toți actorii;
23. încurajează statele membre să acorde o atenție deosebită nevoilor educaționale ale pensionarilor și lucrătorilor la finalul carierei profesionale, care ar putea fi expuși riscului de excludere financiară, precum ale tinerilor care își încep cariera profesională și se confruntă cu dificultatea de a hotărî cum să utilizeze în mod adecvat noul lor venit;
24. invită statele membre să instituie programe de formare în domeniul economic și al serviciilor financiare pentru lucrătorii sociali, deoarece aceștia sunt în contact cu persoanele expuse riscului de sărăcie sau celui de îndatorare excesivă;
25. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei și guvernelor statelor membre.
(1) Texte adoptate, P6_TA(2008)0011.
(2) JO C 175 E, 10.7.2008, p. 392.
(3) JO L 145, 30.4.2004, p. 1.
(4) JO L 133, 22.5.2008, p. 66.