EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62017CA0573
Case C-573/17: Judgment of the Court (Grand Chamber) of 24 June 2019 (request for a preliminary ruling from the Rechtbank Amsterdam — Netherlands) — Execution of the European arrest warrant issued against Daniel Adam Popławski (Reference for a preliminary ruling — Judicial cooperation in criminal matters — European arrest warrant — Framework Decisions — Lack of direct effect — Primacy of EU law — Consequences — Framework Decision 2002/584/JHA — Article 4(6) — Framework Decision 2008/909/JHA — Article 28(2) — Declaration by a Member State allowing it to continue to apply existing legal instruments on the transfer of sentenced persons applicable before 5 December 2011 — Late declaration — Consequences)
Lieta C-573/17: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 24. jūnija spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eiropas apcietināšanas ordera izpilde, kas izsniegts attiecībā uz Daniel Adam Popławski (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesiskā sadarbība krimināllietās — Eiropas apcietināšanas orderis — Pamatlēmumi — Tiešas iedarbības neesamība — Savienības tiesību pārākums — Sekas — Pamatlēmums 2002/584/TI — 4. panta 6. punkts — Pamatlēmums 2008/909/TI — 28. panta 2. punkts — Dalībvalsts deklarācija, kas tai ļauj turpināt piemērot esošos juridiskos instrumentus par notiesāto personu nodošanu, kuri bija piemērojami pirms 2011. gada 5. decembra — Novēlota deklarācija — Sekas)
Lieta C-573/17: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 24. jūnija spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eiropas apcietināšanas ordera izpilde, kas izsniegts attiecībā uz Daniel Adam Popławski (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesiskā sadarbība krimināllietās — Eiropas apcietināšanas orderis — Pamatlēmumi — Tiešas iedarbības neesamība — Savienības tiesību pārākums — Sekas — Pamatlēmums 2002/584/TI — 4. panta 6. punkts — Pamatlēmums 2008/909/TI — 28. panta 2. punkts — Dalībvalsts deklarācija, kas tai ļauj turpināt piemērot esošos juridiskos instrumentus par notiesāto personu nodošanu, kuri bija piemērojami pirms 2011. gada 5. decembra — Novēlota deklarācija — Sekas)
OV C 280, 19.8.2019, p. 2–3
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
19.8.2019 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 280/2 |
Tiesas (virspalāta) 2019. gada 24. jūnija spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eiropas apcietināšanas ordera izpilde, kas izsniegts attiecībā uz Daniel Adam Popławski
(Lieta C-573/17) (1)
(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesiskā sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmumi - Tiešas iedarbības neesamība - Savienības tiesību pārākums - Sekas - Pamatlēmums 2002/584/TI - 4. panta 6. punkts - Pamatlēmums 2008/909/TI - 28. panta 2. punkts - Dalībvalsts deklarācija, kas tai ļauj turpināt piemērot esošos juridiskos instrumentus par notiesāto personu nodošanu, kuri bija piemērojami pirms 2011. gada 5. decembra - Novēlota deklarācija - Sekas)
(2019/C 280/02)
Tiesvedības valoda — holandiešu
Iesniedzējtiesa
Rechtbank Amsterdam
Pamatlietas puses
Daniel Adam Popławski
Piedaloties: Openbaar Ministerie
Rezolutīvā daļa
1) |
Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz spriedumiem krimināllietās, ar kuriem piespriesti brīvības atņemšanas sodi vai ar brīvības atņemšanu saistīti pasākumi, lai tos izpildītu Eiropas Savienībā, 28. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka deklarācija, kuru dalībvalsts, pamatojoties uz šo normu, ir sniegusi pēc šā pamatlēmuma pieņemšanas datuma, nevar radīt tiesiskas sekas. |
2) |
Savienības tiesību pārākuma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesību norma — kas nav saderīga ar tāda pamatlēmuma normām kā pamatlietā aplūkotie pamatlēmumi, kuru tiesiskās sekas paliek nemainīgas atbilstoši Līgumiem pievienotā Protokola (Nr. 36) par pārejas noteikumiem 9. pantam, — valsts tiesai nav jāatstāj bez piemērošanas tāpēc, ka šīm normām nav tiešas iedarbības. Tomēr dalībvalstu iestādēm, tai skaitā tiesām, cik vien iespējams, ir jāveic savu valsts tiesību atbilstīga interpretācija, kas tām ļauj nodrošināt rezultātu, kurš ir saderīgs ar attiecīgā pamatlēmuma mērķi. |