EUR-Lex Dostop do prava EU
Dokument je izvleček s spletišča EUR-Lex.
Dokument 62016CN0483
Case C-483/16: Request for a preliminary ruling from the Fővárosi Törvényszék (Hungary) lodged on 6 September 2016 — Zsolt Sziber v ERSTE Bank Hungary Zrt.
Zadeva C-483/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 6. septembra 2016 – Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt.
Zadeva C-483/16: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 6. septembra 2016 – Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt.
IO C 419, 14.11.2016, str. 32–34
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
14.11.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 419/32 |
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 6. septembra 2016 – Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt.
(Zadeva C-483/16)
(2016/C 419/43)
Jezik postopka: madžarščina
Predložitveno sodišče
Fővárosi Törvényszék
Stranke v postopku v glavni stvari
Tožeča stranka: Zsolt Sziber
Tožena stranka: ERSTE Bank Hungary Zrt.
Druga stranka: Mónika Szeder
Vprašanja za predhodno odločanje
1. |
Ali je treba določbe prava Unije, in sicer člen 129A(1) in (2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Rimska pogodba) v zvezi z odstavkom 3 istega člena, člen 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 362, str. 2); člen 7(1) in (2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) v zvezi s členom 8 iste direktive ter uvodno izjavo 47 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi (in njeni uporabi), ki določa dodatne zahteve na škodo tiste stranke v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je med 1. majem 2004 in 26. julijem 2014 kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo v kateri je bil nepošten pogodbeni pogoj, ki je dovoljeval enostransko povišanje obresti, stroškov ali provizij ali nepošten pogodbeni pogoj glede razlike med nakupnim in prodajnim tečajem, ker se v skladu s temi dodatnimi zahtevami, zato da so se lahko pred sodiščem uveljavljale pravice, ki izhajajo iz neveljavnosti teh potrošniških pogodb in zlasti zato, da bi lahko sodišče meritorno odločilo v zadevi, terja vložitev civilnega procesnega pisanja (zlasti tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti tožene stranke – zoper kondamnacijo potrošnika — ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe) z obvezno vsebino, medtem ko druga stranka v drugem postopku, ki ni sklenila kreditne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila kreditno pogodbe druge vrste kot je zgoraj opisana, ni dolžan vložiti takega pisanja s tako predpisano vsebino? |
2. |
Če Sodišče na prvo vprašanje, ki je bolj splošno kot to drugo vprašanje, odgovori nikalno ali pritrdilno: ali je treba določbe prava Unije, navedene v prvem vprašanju razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se za stranko v postopku, ki je kot potrošnik sklenila kreditno pogodbo iz prvega vprašanja, uporabljajo te dodatne obvezne zahteve [od a) do c)]:
|
3. |
Ali je treba določbe prava Unije, ki so navedene v prvem vprašanju, razlagati tako, da kršitev teh določb zaradi določitve dodatnih zahtev, ki so bile prej navedene (v prvem in drugem vprašanju), hkrati pomeni kršitev členov 20, 21 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 362, str. 2), glede na to, da je treba (deloma tudi pri prvem in drugem vprašanju) upoštevati tudi, da morajo v skladu s sodbama Sodišča z dne 5. decembra 2000, Guimont (C-448/98, EU:C:2000:663), točka 23 in z dne 10. maja 2012, Duomo Gpa in drugi (od C-357/10 do C-359/10, EU:C:2012:283), točka 28 ter sklepom z dne 3. julija 2014, Tudoran (C-92/14, EU:C:2014:2051), točka 39 sodišča držav članic uporabiti pravo Unije na področju varstva potrošnikov tudi v položajih, ki niso čezmejni, in ki so torej popolnoma notranji ali pa je treba zgolj zato, ker so kreditne pogodbe iz prvega vprašanja za predhodno odločanje „kreditne pogodbe z valutno klavzulo“, šteti, da gre za čezmejno zadevo? |
(1) Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15 zvezek 2, str. 288).
(2) Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).