EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62016CN0483
Case C-483/16: Request for a preliminary ruling from the Fővárosi Törvényszék (Hungary) lodged on 6 September 2016 — Zsolt Sziber v ERSTE Bank Hungary Zrt.
Kohtuasi C-483/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Törvényszék (Ungari) 6. septembril 2016 – Zsolt Sziber versus ERSTE Bank Hungary Zrt.
Kohtuasi C-483/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Törvényszék (Ungari) 6. septembril 2016 – Zsolt Sziber versus ERSTE Bank Hungary Zrt.
ELT C 419, 14.11.2016, p. 32–34
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
14.11.2016 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 419/32 |
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Törvényszék (Ungari) 6. septembril 2016 – Zsolt Sziber versus ERSTE Bank Hungary Zrt.
(Kohtuasi C-483/16)
(2016/C 419/43)
Kohtumenetluse keel: ungari
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Fővárosi Törvényszék
Põhikohtuasja pooled
Hageja: Zsolt Sziber
Kostja: ERSTE Bank Hungary Zrt.
Kolmas menetlusosaline: Mónika Szeder
Eelotsuse küsimused
1. |
Kas liidu õiguse norme, eelkõige Euroopa Ühenduse asutamislepingu (Rooma leping) artikli 129a lõikeid 1 ja 2 koos lõikega 3, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (2012/C 326/02) artiklit 38, nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (5. aprill 1993) (1) artikli 7 lõikeid 1 ja 2 koos artikliga 8, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (23. aprill 2008) (2) põhjendust 47 – s.o liidu õigusnorme, mis välistavad sellised liikmesriigi õigusnormid ja nende kohaldamise, milles on kehtestatud täiendavad nõuded sellistele tarbijakrediidi andjatele ja menetluspooltele (hageja või kostja) võlgnike kahjuks, kes sõlmisid ajavahemikul 1. mai 2004 – 26. juuli 2014 tarbijakrediidilepingu, millega olid seotud ebaõiglased lepingutingimused, millega võimaldati ühepoolselt tõsta intressi, kulusid ja tasusid, või vahetuskursi tõusu ette nägevad ebaõiglased lepingu tüüptingimused; ning nende täiendavate nõuete kohaselt tuleb selleks, et kohtus saaks tulemuslikult nõuda eelnimetatud tarbijalepingute kehtestuks tunnistamist, esitada nimelt hagi sisuliseks kohtuistungil arutamiseks ette nähtud tsiviilõiguslik hagimenetluse algatusdokument, eelkõige hagiavaldus, hagiavalduse muudatus või kostja vastuväide selle kohta, et hagi on vastuvõetamatu (mis puudutab hageja nõuet), selle muudatus, kostja vastuhagi, selle muudatus, kusjuures muud krediidiandjast menetluspooled kui tarbijakrediiti andvad krediidiandjad ja samal ajavahemikul muud liiki kui eelmainitud krediidilepinguid sõlminud krediidiandjad ei pea sellist kindlaksmääratud sisuga menetlusdokumenti esitama? |
2. |
Kas esimeses punktis loetletud Euroopa Liidu õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et need välistavad (nii juhul, kui Euroopa Kohtu vastus esimeses ja käesolevas teises punktis esitatud küsimusest üldisemale küsimusele on jaatav, kui ka siis, kui see on eitav) esimeses küsimuses osutatud tarbijakrediidi andjast menetluspoole puhul järgmiste täiendavate nõuete (a–c) kohaldamise:
|
3. |
Kas esimeses punktis loetletud Euroopa Liidu õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et nende rikkumisel rikutakse eelmainitud täiendavatele tingimustele (esimene ja teine punkt) ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta (2012/C 326/02) artikleid 20, 21 ja 47, võttes lisaks arvesse (osaliselt ka esimese ja teise punkti puhul), et kuigi Euroopa Liidu tarbijakaitset käsitlev õigus ei ole veel piiriülene, kohaldavad liikmesriikide kohtud ka mitte ainult puhtalt liikmesriigisiseste faktiliste asjaolude puhul kohtotsuse Guimont, C-448/98, EU:C:2000:663, punkti 23, kohtotsuse Duomo Gpa jt, C-357/10–C-359/10, EU:C:2012:283, punkti 28, kohtotsuse Tudoran, C-92/14, EU:C:2014:2051, punkti 39, ning et kuna esimeses küsimuses osutatud krediidilepingud on nn välisvääringu põhised krediidilepingud, tuleb ainuüksi sel põhjusel käsitleda neid piiriülese faktilise asjaoluna? |
(1) Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/2, lk 288).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiiv 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (ELT 2008, L 133, lk 66).