EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62017CA0573
Case C-573/17: Judgment of the Court (Grand Chamber) of 24 June 2019 (request for a preliminary ruling from the Rechtbank Amsterdam — Netherlands) — Execution of the European arrest warrant issued against Daniel Adam Popławski (Reference for a preliminary ruling — Judicial cooperation in criminal matters — European arrest warrant — Framework Decisions — Lack of direct effect — Primacy of EU law — Consequences — Framework Decision 2002/584/JHA — Article 4(6) — Framework Decision 2008/909/JHA — Article 28(2) — Declaration by a Member State allowing it to continue to apply existing legal instruments on the transfer of sentenced persons applicable before 5 December 2011 — Late declaration — Consequences)
Věc C-573/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam- Nizozemsko) — Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti Danielu Adamovi Popławskému („Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Evropský zatýkací rozkaz — Rámcová rozhodnutí — Neexistence přímého účinku — Přednost unijního práva — Důsledky — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Článek 4 bod 6 — Rámcové rozhodnutí 2008/909/SVV — Článek 28 odst. 2 — Prohlášení členského státu umožňující mu nadále uplatňovat stávající právní předpisy o předávání odsouzených osob platné před 5. prosincem 2011 — Opožděné prohlášení — Důsledky“)
Věc C-573/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam- Nizozemsko) — Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti Danielu Adamovi Popławskému („Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Evropský zatýkací rozkaz — Rámcová rozhodnutí — Neexistence přímého účinku — Přednost unijního práva — Důsledky — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Článek 4 bod 6 — Rámcové rozhodnutí 2008/909/SVV — Článek 28 odst. 2 — Prohlášení členského státu umožňující mu nadále uplatňovat stávající právní předpisy o předávání odsouzených osob platné před 5. prosincem 2011 — Opožděné prohlášení — Důsledky“)
Úř. věst. C 280, 19.8.2019, p. 2–3
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
19.8.2019 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 280/2 |
Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam- Nizozemsko) — Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti Danielu Adamovi Popławskému
(Věc C-573/17) (1)
(„Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcová rozhodnutí - Neexistence přímého účinku - Přednost unijního práva - Důsledky - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Článek 4 bod 6 - Rámcové rozhodnutí 2008/909/SVV - Článek 28 odst. 2 - Prohlášení členského státu umožňující mu nadále uplatňovat stávající právní předpisy o předávání odsouzených osob platné před 5. prosincem 2011 - Opožděné prohlášení - Důsledky“)
(2019/C 280/02)
Jednací jazyk: nizozemština
Předkládající soud
Rechtbank Amsterdam
Účastníci původního řízení
Daniel Adam Popławski
Za přítomnosti: Openbaar Ministerie
Výrok
1) |
Článek 28 odst. 2 rámcového rozhodnutí Rady 2008/909/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání rozsudků v trestních věcech, které ukládají trest odnětí svobody nebo opatření spojená se zbavením osobní svobody, za účelem jejich výkonu v Evropské unii musí být vykládán v tom smyslu, že prohlášení učiněné členským státem na základě tohoto ustanovení po dni přijetí tohoto rámcového rozhodnutí nemůže vyvolávat právní účinky. |
2) |
Zásada přednosti unijního práva musí být vykládána v tom smyslu, že nevyžaduje, aby vnitrostátní soud upustil od použití ustanovení vnitrostátního práva, které je neslučitelné s ustanoveními takového rámcového rozhodnutí, jako jsou rámcová rozhodnutí dotčená v původním řízení, jejichž právní účinky jsou podle článku 9 protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních, připojeného ke Smlouvám, zachovány, jelikož tato ustanovení nemají přímý účinek. Orgány členských států, včetně soudů, jsou však povinny vykládat své vnitrostátní právo v co možná největším rozsahu v souladu s těmito ustanoveními, a zajistit tak výsledek slučitelný s cílem sledovaným předmětným rámcovým rozhodnutím. |