This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62013TN0386
Case T-386/13: Action brought on 29 July 2013 — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB and Others v Council and Commission
Дело T-386/13: Жалба, подадена на 29 юли 2013 г. — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB и др./Съвет и Комисия
Дело T-386/13: Жалба, подадена на 29 юли 2013 г. — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB и др./Съвет и Комисия
OB C 313, 26.10.2013, p. 27–28
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
26.10.2013 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 313/27 |
Жалба, подадена на 29 юли 2013 г. — Kėdainių rajono Okainių ŽŪB и др./Съвет и Комисия
(Дело T-386/13)
2013/C 313/52
Език на производството: литовски
Страни
Жалбоподатели: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Област Kėdainių, Литва) и 134 други лица (представител: I. Vėgėlė, адвокат)
Ответници: Европейска комисия и Съвет на Европейския съюз
Искания на жалбоподателите
Жалбоподателите искат от Общия съд:
— |
да обяви жалбата за допустима, |
— |
на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г. за разрешаване на допълнителни национални директни плащания в Литва за 2012 г. (нотифицирано с документ номер K(2012) 4391), |
— |
на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложима последната алинея от член 132, параграф 2 от Регламент № 73/2009 — уреждащ допълнителни национални директни плащания и директните плащания — която предвижда, че „[о]бщото директно подпомагане, което земеделският стопанин може да получи в новите държави членки след присъединяването по линия на съответните директни плащания, включително всички допълнителни национални директни плащания, не следва да превишава равнището на директното подпомагане, на което земеделският стопанин би имал право по линия на съответното директно плащане, прилагано към дадения момент в държавите членки, различни от новите държави членки, като от 2012 г. се отчита прилагането на член 7, параграф 1 във връзка с член 10“, |
— |
на основание член 277 ДФЕС да обяви за неприложима разпоредбата на член 10, параграф 1 от Регламент № 73/2009 — установяващ специални правила за модулация в новите държави членки — „…като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1“, |
— |
да осъди ответниците да заплатят всички направени от жалбоподателите съдебни разноски, които бъдат доказани пред Съда. |
Правни основания и основни доводи
В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет правни основания.
1. |
Липса на мотиви и неоснователност на Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията
|
2. |
Равнище на преките плащания в Република Литва, несъответстващо на договореното равнище в Договора за присъединяване и на равнището на преките плащания в старите държави членки
|
3. |
Разлики в размера на директните плащания в Република Литва в сравнение със старите държави членки
|
4. |
Нарушение на Договора за присъединяване в последното изречение от член 10, параграф 1 от Регламент № 73/2009, последната алинея от член 132, параграф 2 от Регламент № 73/2009 и в Решение за изпълнение C(2012) 4391 окончателен на Комисията от 2 юли 2012 г., прието на основание посочената алинея
|
5. |
Противоречие на обжалвания акт с установените в Договора за функционирането на Европейския съюз цели на общата селскостопанска политика
|