This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62020CN0116
Case C-116/20: Request for a preliminary ruling from the Curtea de Apel Timișoara (Romania) lodged on 28 February 2020 — S.C. Avio Lucos SRL v Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central
Mål C-116/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Timişoara (Rumänien) den 28 februari 2020 – SC Avio Lucos SRL mot Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
Mål C-116/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Timişoara (Rumänien) den 28 februari 2020 – SC Avio Lucos SRL mot Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
EUT C 279, 24.8.2020, p. 19–20
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
24.8.2020 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 279/19 |
Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Timişoara (Rumänien) den 28 februari 2020 – SC Avio Lucos SRL mot Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
(Mål C-116/20)
(2020/C 279/26)
Rättegångsspråk: rumänska
Hänskjutande domstol
Curtea de Apel Timişoara
Parter i det nationella målet
Klagande: SC Avio Lucos SRL
Motparter: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
Tolkningsfrågor
1. |
Utgör den unionslagstiftning som är tillämplig på ekonomiskt stöd för jordbruksåret 2014 – närmare bestämt förordning (EG) nr 73/2009 (1) och förordning nr 1122/2009 (2) – hinder för att det i den nationella lagstiftningen föreskrivs en skyldighet att ge in en handling som styrker rätten att använda en areal för att arealrelaterat ekonomiskt stöd ska kunna beviljas? |
2) |
För det fall att ovannämnda unionslagstiftning inte utgör hinder för den nationella lagstiftning som avses i den första frågan, utgör unionsrätten (däribland proportionalitetsprincipen) – i synnerhet om stödmottagaren för att styrka rätten att utnyttja jordbruksarealen har gett in ett koncessionsavtal avseende betesmark (enligt vilket sökanden har rätt att utnyttja betesmarken på egen risk och för egen vinning mot betalning av arrende) – då hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken ingåendet av ett sådant koncessionsavtal endast är giltigt om den framtida koncessionshavaren enbart är uppfödare eller djurägare? |
3) |
Omfattar definitionen av jordbruksverksamhet i artikel 2 i förordning (EG) nr 73/2009 den verksamhet som bedrivs av en arealstödsmottagare som – efter att ha ingått ett koncessionsavtal avseende betesmark i syfte att erhålla rätten att utnyttja denna areal och stödrättigheter för jordbruksåret 2014 – ingår ett samarbetsavtal med uppfödare enligt vilket stödmottagaren tillåter djur att beta kostnadsfritt på arealen, men behåller rätten att använda densamma samtidigt som stödmottagaren förpliktar sig att inte hindra betesverksamheten och att genomföra putsning av betesmarken? |
4) |
Utgör unionsrätten hinder för en tolkning av en nationell bestämmelse såsom artikel 431.2 i Codul de procedură civilă angående rättskraften av ett slutligt domstolsavgörande – i det aktuella fallet ett slutligt domstolsavgörande varigenom det gavs avslag på ansökan om stöd eftersom ansökan inte uppfyllde kravet enligt den nationella lagstiftningen på framläggande av en giltig handling som styrker rätten att utnyttja/använda den areal som avses i den arealrelaterade stödansökan för jordbruksåret 2014 (inom ramen för en tvist där det yrkades att beslutet om påförande av fleråriga påföljder skulle ogiltigförklaras) – som innebär att frågan huruvida nämnda nationella krav är förenligt med den unionslagstiftning som är tillämplig på jordbruksåret 2014 inte kan prövas i en ny tvist som gäller huruvida beslutet om återvinning av de belopp som felaktigt betalades ut till sökanden för samma jordbruksår 2014 är rättsenligt, när beslutet grundar sig på samma faktiska omständigheter och samma nationella bestämmelser som var föremål för prövning i det tidigare slutliga domstolsavgörandet? |
(1) Rådets förordning (EG) nr 73/2009 av den 19 januari 2009 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd för jordbrukare inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, om ändring av förordningarna (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 247/2006 och (EG) nr 378/2007 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1782/2003 (EUT L 30, 2009, s. 16)
(2) Kommissionens förordning (EG) nr 1122/2009 av den 30 november 2009 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 73/2009 vad gäller tvärvillkor, modulering och det integrerade administrations- och kontrollsystem inom de system för direktstöd till jordbrukare som införs genom den förordningen och om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 när det gäller tvärvillkoren för stöd inom vinsektorn (EUT L 316, 2009, s. 65)