EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012AR1659
Opinion of the Committee of the Regions on ‘A mechanism for monitoring and reporting greenhouse gas emissions’
Yttrande från Regionkommittén: ”En mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser”
Yttrande från Regionkommittén: ”En mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser”
EUT C 277, 13.9.2012, p. 51–60
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
13.9.2012 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 277/51 |
Yttrande från Regionkommittén: ”En mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser”
2012/C 277/07
REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT
— |
Regionkommittén välkomnar kommissionens strävan efter att rationalisera och förenkla övervaknings- och rapporteringskraven beträffande växthusgasutsläpp, men föreslår ändringar i kommissionens förslag för att skapa ett geografiskt/regionalt sammanhang för växthusgasutsläpp samt prognoser och utvecklingsplaner med låga koldioxidutsläpp. |
— |
ReK anser att alla data/metoder som används ska vara offentligt tillgängliga och inte privatägda, transparenta och därför reproducerbara samt fastställda av ett organ som Europeiska miljöbyrån för att undvika problem med överlappningar och för att underlätta det politiska arbetet inom ramen för ett flernivåstyre. |
— |
Kommittén anser att den geografiska inverkan på utsläppen bör ha en avgörande betydelse för kommissionens bredare strategier, program, anslagstilldelning och projekt. |
— |
ReK vill fästa kommissionens uppmärksamhet på borgmästaravtalet, ClimAct Regions, carbonn och EUCO2 80/50 som exempel på det utmärkta arbete som genomförs på regional nivå för att minska koldioxidutsläppen. |
— |
Kommittén rekommenderar en harmonisering av medlemsstaternas prognoser för att skapa en uppsättning sammanhängande prognoser, inklusive rapportering om användningen av förnybar energi och om energieffektivitet. |
— |
ReK upprepar sin begäran från COP 17 i Durban och tidigare UNFCCC-konferenser om att lokala och regionala åtgärder för att begränsa effekterna av klimatförändringarna och anpassa sig till dem ska erkännas. |
Föredragande |
Neil SWANNICK (UK–PSE), ledamot i Manchester City Council |
Referensdokument |
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen COM(2011) 789 final |
I. POLITISKA REKOMMENDATIONER
REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT
1. Inledning
1.1 Förslaget till förordning (nedan kallat ”förslaget”) ”om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen” har huvudsakligen tagits fram som en följd av Cancúnavtalet och delvis som en konsekvens av beslut nr 406/2009/EG och direktiv 2009/29/EG. Den rättsliga grunden för förslaget är artikel 191 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, nedan kallat ”fördraget”.
1.2 En kombination av ”beslut 406/2009/EG, direktiv 2009/29/EG och fördraget”, nedan kallad ”den regionala ramen” innebär ett större krav på regional medverkan i åtgärder för att begränsa klimatförändringarna än vad förslaget i sin nuvarande form medger. ReK föreslår ändringar i förslaget för att skapa ett geografiskt/regionalt sammanhang för
— |
växthusgasutsläpp, |
— |
prognoser och utvecklingsplaner med låga koldioxidutsläpp, |
och för att alla data/metoder som används ska vara
— |
offentligt tillgängliga och inte privatägda, |
— |
transparenta och därför reproducerbara, |
— |
fastställda av ett organ som exempelvis Europeiska miljöbyrån för att undvika problem med överlappningar, |
för att underlätta det politiska arbetet inom ramen för ett flernivåstyre.
ReK anser att prognoserna och utvecklingsplanerna med låga koldioxidutsläpp bör ta hänsyn till ”konsumtionsutsläpp”, dvs. utsläpp som kommer från importerade varor och tjänster. Dessutom bör man i dessa prognoser och planer beakta alla eventuella oavsiktliga eller avsiktliga konsekvenser av politiken som innebär att utsläpp ”exporteras” utanför medlemsstaten. Fenomenet kallas ofta ”koldioxidläckage”, och ett bra exempel på detta är när tung industri flyttas till länder utanför Europa. Koldioxidläckage bör tas med i prognoserna och utvecklingsplanerna, och de åtgärder som vidtas för att undvika fenomenet bör klart och tydligt anges. Detta är viktigt för att fastställa EU:s verkliga roll i arbetet med att minska växthusgasutsläppen globalt.
Dessutom bör den geografiska inverkan på utsläppen ha en avgörande betydelse för kommissionens bredare strategier, program, anslagstilldelning och projekt.
ReK upprepar sin begäran från COP 17 i Durban och tidigare UNFCCC-konferenser (Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar) om att lokala och regionala åtgärder för att begränsa effekterna av klimatförändringarna och anpassa sig till dem ska erkännas.
1.3 Eftersom målen i den föreslagna förordningen, inom ramen för åtagandena i ramkonventionen, inte i tillräcklig omfattning kan uppfyllas av medlemsstaterna och därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på EU-nivå, instämmer Regionkommittén med kommissionen om att EU bör kunna anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. Vi delar även åsikten att förordningen inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål i enlighet med den proportionalitetsprincip som fastställs i samma artikel.
2. Allmänna kommentarer
2.1 ReK välkomnar följande:
— |
Förslaget och det samråd med berörda parter och den konsekvensanalys som föregick detta. |
— |
Inkluderingen av prognoser och begränsande åtgärder som presenteras utöver inventeringsdata. |
— |
Åtagandet att harmonisera övervakningen och rapporteringen på internationell nivå och EU-nivå och underlätta införandet av övervaknings- och rapporteringsmekanismen. Kommittén förväntar sig emellertid att kommissionen utnyttjar åtaganden inom den regionala ramen för att utvidga förslaget. |
— |
Strävan efter att rationalisera och förenkla övervaknings- och rapporteringskraven i förslaget. |
— |
Överensstämmelse mellan uppskattningarna av utsläppen av växthusgaser och lokala luftföroreningar. |
— |
EU:s clearinghouse-mekanism, som ReK hoppas kommer att bli ett användbart verktyg för beslutsfattare på nationell, regional och lokal nivå inom ramen för klimatpolitiken. |
— |
Utvidgningen till att beakta andra konsekvenser av luftfarten för den globala uppvärmningen. |
2.2 Finansiella aspekter
Genomförandet av klimatpolitiken leder ofta till en konkurrens om anslagen mellan åtgärder för begränsning respektive anpassning. Kommittén är därför oroad över följande:
— |
I förslaget anger kommissionen uttryckligen att anpassningsåtgärder är en lokal fråga, utan att också uttryckligen hänvisa till begränsningsåtgärder som en lokal fråga, vilket på lång sikt kan minska effektiviteten i begränsningsstrategierna. |
— |
Det saknas en vägledning om den egentliga utvidgning av tillämpningsområdet som förslaget innebär i medlemsstaterna. Detta behövs för att undvika överdrivet höga kostnader för de experter som i slutändan kommer att genomföra många av dessa ändringar i förslaget. |
— |
Regionerna har inte tilldelats minst 30 % av intäkterna som genererats genom auktionering av utsläppsrätter. Detta krävs för att bidra till Europa 2020-strategins mål om förnybar energi och energieffektivitet. |
— |
Den administrativa, tekniska och finansiella bördan av ytterligare övervaknings- och rapporteringskrav kommer sannolikt att utökas till regionerna, och dessa bör därför vara proportionerliga. |
— |
En strävan efter marginella gradvisa förbättringar av data bör undvikas om det hindrar genomförandet av strategierna för begränsning och anpassning. |
2.3 Utsläppsinventering och utsläppsdata
En utsläppsinventering ger en bild av det tidigare eller det aktuella utsläppsläget. Syftet är att informera berörda parter om den aktuella situationen vad gäller politiken för att begränsa effekterna av utsläppen. Därför
— |
kommer en inventering att bli mycket mer användbar om man innefattar prognoser och utvecklingsplaner med låga koldioxidutsläpp på kort, medellång och lång sikt, |
— |
är de utsläppsdata som förslaget kommer att resultera i centrala för förståelsen av EU:s, medlemsstaternas och regionernas strategiska inriktning, prioriteringar och resultat, |
— |
bör emellertid dessa data presenteras tillsammans med de centrala data om ekonomiska och sociala resultat som beslutsfattare regelbundet använder, för att maximera användningen. |
Europeiska miljöbyrån (EEA) spelar en viktig roll i utvecklingen och tillämpningen av konsekventa metoder och bistår medlemsstaterna med stöd vid framtagandet av inventeringar.
— |
EU:s centrala statistik- och dataavdelning bör ha det direkta ansvaret för utsläppsdata och kvaliteten på dessa uppgifter. Detta bör omfatta en robust, öppen och ansvarsfull central process för att kontrollera riktigheten/säkerheten i nationellt framtagna data, prognoser och utvecklingsplaner med låga koldioxidutsläpp. |
— |
Samtliga medlemsstater ska lägga fram följande uppgifter om samlade totala utsläpp sedan 1990:
|
Dessa uppgifter är mycket viktiga som ett komplement till det absoluta målet på 20 % för att hålla den globala uppvärmningen under 2 °C.
2.4 Genomförande av politiken
ReK efterlyser ett klart definierat, kvantifierat, geografiskt/regionalt element i prognoserna och utvecklingsplanerna, eftersom
— |
den geografiska dimensionen möjliggör en bättre övervakning av framsteg och dokumentation än allmänna presentationer på nationell nivå, |
— |
regionerna står medborgarna närmare än medlemsstaterna, vilket ger dem möjlighet att förmedla information om klimatfrågor till allmänheten, vilket är ett av målen med övervaknings- och rapporteringsmekanismen. |
Regionala myndigheter utgör en viktig källa till sakkunskap och har presenterat sitt arbete vid UNFCCC-konferenser. De bör redan från början involveras i utformningen av åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringar så att man kan dra största möjliga nytta av deras sakkunskap och erfarenheter av att hantera konsekvenser av, och orsaker till, klimatförändringar, som drabbar den lokala nivån hårdast.
— |
ReK vill fästa kommissionens uppmärksamhet på borgmästaravtalet, ClimAct Regions, carbonn, ICLEI och EUCO2 80/50 som exempel på det utmärkta arbete som genomförs på regional nivå för att minska koldioxidutsläppen. |
— |
Detta ligger i linje med den regionala ramen. |
— |
Det sänder en tydlig politisk signal i denna riktning. |
— |
Det bör stå klart att effekterna av den nationella politiken vad gäller utsläppsminskningar kommer att variera mellan regionerna inom en och samma medlemsstat. |
— |
Åtgärder måste vidtas närmare utsläppskällan så att det är större sannolikhet att data som kan användas lokalt utnyttjas. |
— |
Mot bakgrund av artiklarna 191 och 192 i fördraget skulle detta vara lämpligt. |
— |
Regioner kommer att bidra med olika utsläppsminskningsnivåer beroende på sina ekonomiska förutsättningar och sin infrastruktur. Dessa utsläppsminskningsnivåer kommer att variera mellan regioner både inom medlemsstaterna och på europeisk nivå. |
— |
Trots att dessa myndigheter medverkar i genomförandet av politiken rådfrågas de inte konsekvent av medlemsstaterna i klimatrelaterade frågor. |
— |
Arbetet med att begränsa klimatförändringarna är ingen uppifrån-och-ned-process. |
Utöver detta bör man erkänna det tekniska och finansiella stöd som de regionala myndigheterna erbjuder utvecklingsländerna inom ramen för decentraliserade utvecklingsprogram.
2.5 Anpassning
I dagsläget är anpassningsstrategier inte obligatoriska och att införa rapporteringskrav på anpassningsområdet (artikel 16) kan tyckas motsägelsefullt – detta betyder naturligtvis inte att sådana krav inte bör införas.
ReK upprepar sin begäran om att en företrädare för lokala och regionala myndigheter ska ingå i organ som exempelvis den nya anpassningskommittén. Kommittén hänvisar till Mexico City-pakten från 2010 och anpassningsstadgan som undertecknades i Durban i december 2011.
2.6 Utvecklingsplaner med låga koldioxidutsläpp och prognoser: öppenhet och äganderätt till data
Nationella, regionala och lokala myndigheter behöver verktyg, åtgärder, instruktioner och riktlinjer från Europeiska kommissionen och EEA för att
— |
ta fram prognoser och utvecklingsplaner med låga koldioxidutsläpp, |
— |
upprätta övervakningsmekanismer, |
— |
säkra kostnadseffektiv tillgång till aktuell data, |
— |
undvika kommersialisering och okontrollerad spridning av data och insamlingsverktyg, |
— |
säkerställa överensstämmelse mellan prognoser och utvecklingsplaner, |
— |
förbättra uppgifternas kvalitet och tillförlitlighet och förtroendet för dessa, |
— |
uppfylla skyldigheterna inom ramen för Kyotoprotokollet, Cancúnöverenskommelserna och Durbanplattformen för förstärkta insatser. |
ReK uppmanar EEA att utöver nationella inventeringar och statistik över begränsningsåtgärder ta fram harmoniserade och transparenta lokala och regionala data. Dessa ska finnas tillgängliga på internet, och sökresultaten ska kunna filtreras efter medlemsstat, region eller kommun utifrån enskilda sektorer, för att möjliggöra jämförande analyser, normalisering och kontroll mot socioekonomiska data.
2.7 Utsläpp från luft- och sjöfart
Hänvisningarna till rapporteringen av utsläpp från den civila luftfarten och från sjöfarten är otydliga på grund av följande:
— |
Enligt ReK:s uppfattning föreligger ett missförstånd vad gäller kategorin ”1.A.3.A civil luftfart”. Avsikten är att betrakta utsläppen från privata (snarare än kommersiella) luftfartyg som noll-utsläpp, d.v.s. huvudsakligen utsläpp från lätta flygplan och helikoptrar som i första hand utnyttjar små privata flygfält. Detta bör framgå tydligare. |
— |
Det finns ingen metod för utsläpp från sjöfart för fartyg som använder europeiska hamnar. Det bör därför i förslaget uttryckligen nämnas att kommissionen väntar på att lagstiftningen ska bli klar innan en metod tas fram. |
3. Slutsatser
Regionkommittén är bekymrad över att förslaget saknar ett regionalt fokus. Kommittén anser att denna försummelse kommer att hindra genomförandet av politiken för att begränsa klimatförändringarna. ReK menar att förslaget kommer att innebära ett framsteg om man inför ett uttryckligt regionalt fokus. Kommittén välkomnar inriktningen på prognoser och utvecklingsplaner med låga koldioxidutsläpp.
II. ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER
Ändringsrekommendation 1
Artikel 1 – Syfte
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Motivering
Eftersom det i dagsläget saknas en mekanism för rapportering av utsläpp från sjöfarten förutsätter kommittén att en sådan mekanism kommer att införas om detta krävs i den nya lagstiftningen.
Eftersom förslagen huvudsakligen kommer att genomföras på lokal/regional nivå bör förslaget mer specifikt hänvisa till detta.
Ändringsrekommendation 2
Artikel 2 – Tillämpningsområde
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
||
|
|
Motivering
Den regionala nivån bör uttryckligen nämnas för såväl anpassning som begränsning.
Ändringsrekommendation 3
Artikel 3 – Definitioner
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
(13) nationellt system för politiska strategier och åtgärder och prognoser: ett system av institutionella, rättsliga och processrättsliga arrangemang som upprättats inom en medlemsstat för att rapportera politiska strategier och åtgärder och för att ta fram och rapportera prognoser för utsläpp av antropogena växthusgaser från källor och minskningar genom upptag i sänkor enligt kraven i artikel 13 i denna förordning, |
(13) nationellt system för politiska strategier och åtgärder och prognoser: ett system av institutionella, rättsliga och processrättsliga arrangemang som upprättats inom en medlemsstat för att rapportera politiska strategier och åtgärder och för att ta fram och rapportera prognoser för utsläpp av antropogena växthusgaser från källor och minskningar genom upptag i sänkor enligt kraven i artikel 13 i denna förordning, |
Motivering
Det krävs överensstämmelse mellan hur politiska strategier, åtgärder och prognoser betraktas i de olika medlemsstaterna.
Ändringsrekommendation 4
Artikel 4 – Utvecklingsstrategier med låga koldioxidutsläpp
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
2. Medlemsstaterna ska inkomma med sin utvecklingsstrategi för låga koldioxidutsläpp till kommissionen ett år efter att denna förordning trätt i kraft eller i enlighet med den tidtabell som man kommit överens om internationellt i samband med ramkonventionsprocessen. |
2. Medlemsstaterna ska inkomma med sin utvecklingsstrategi för låga koldioxidutsläpp till kommissionen ett år efter att denna förordning trätt i kraft eller i enlighet med den tidtabell som man kommit överens om internationellt i samband med ramkonventionsprocessen. |
3. Kommissionen och medlemsstaterna ska göra sina motsvarande utvecklingsstrategier för låga koldioxidutsläpp offentligt tillgängliga för allmänheten och alla uppdateringar därav. |
3. Kommissionen och medlemsstaterna ska göra sina motsvarande utvecklingsstrategier för låga koldioxidutsläpp offentligt tillgängliga för allmänheten och alla uppdateringar . |
Motivering
Den geografiska aspekten måste ingå i dessa strategier för att visa att de baseras på tillräcklig eftertanke och förståelse. Detta beror delvis på att de annars kommer att bli svåra att genomföra ”på fältet”.
För att möjliggöra en politisk analys och skapa öppenhet är det helt avgörande att det framgår hur dessa prognoser/utvecklingsstrategier med låga koldioxidutsläpp har tagits fram.
Ändringsrekommendation 5
Artikel 5 – Nationella inventeringssystem
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||
1. Medlemsstaterna ska upprätta, bedriva och kontinuerligt försöka förbättra nationella inventeringssystem för att uppskatta antropogena utsläpp från källor och minskningar genom upptag i sänkor av växthusgaser som räknas upp i bilaga I till denna förordning och säkerställa tidsenlighet, öppenhet, tillförlitlighet, överensstämmelse och jämförbarhet för att deras växthusgasinventeringar är uttömmande. |
1. Medlemsstaterna ska upprätta, bedriva och kontinuerligt försöka förbättra nationella inventeringssystem för att uppskatta antropogena utsläpp från källor och minskningar genom upptag i sänkor av växthusgaser som räknas upp i bilaga I till denna förordning och säkerställa tidsenlighet, öppenhet, tillförlitlighet, överensstämmelse och jämförbarhet för att deras växthusgasinventeringar är uttömmande. |
||||
2. Medlemsstaterna ska se till att deras behöriga inventeringsmyndigheter får tillgång till och att deras nationella inventeringssystem ger förutsättningarna för att deras behöriga myndigheter får tillgång till |
2. Medlemsstaterna ska se till att deras behöriga inventeringsmyndigheter får tillgång till och att deras nationella inventeringssystem ger förutsättningarna för att deras behöriga myndigheter får tillgång till |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga inventeringsmyndigheter och deras nationella inventeringssystem ger förutsättningarna för att deras behöriga inventeringsmyndigheter |
3. Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga inventeringsmyndigheter och deras nationella inventeringssystem ger förutsättningarna för att deras behöriga inventeringsmyndigheter |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Motivering
Kännedomen om informationskällor, modeller, metodologiska tillvägagångssätt, beräkningar, antaganden etc. är nära kopplad till möjligheten att fastställa och utforma lämpliga åtgärder med syftet att minska utsläpp samt att se resultatet av dessa åtgärder i växthusgasinventeringarna. Vissa utsläppskällor i de diffusa sektorerna, liksom vissa sänkor, ligger inom de regionala myndigheternas behörighetsområde. Därför anser vi att det är lämpligt att dessa regionala myndigheter känner till och deltar i det nationella inventeringssystemet så att de kan bidra till att förbättra och anpassa såväl de nationella växthusgasinventeringarna som de begränsningspolitiska strategier som föreslås på regional nivå.
Ändringsrekommendation 6
Artikel 6 – Unionens inventeringssystem
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||
|
|
||||
|
|
Motivering
Medlemsstaternas inventeringar bör genomgå en oberoende granskning av en icke-kommersiell behörig myndighet som inte har medverkat i utformningen av den nationella inventeringen för året i fråga. Helst bör detta vara ett organ inom EEA. Kommissionen bör också erkänna att dess egna strategier och program påverkar utsläppen, så att det kan fastställas om dessa har en positiv eller en negativ effekt.
Ändringsrekommendation 7
Artikel 7 – Växthusgasinventeringar
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||
|
|
Motivering
I kategori 1.A.3.A behandlas utsläpp från luftfartyg som lyfter och landar samt flyger över en medlemsstat. Att inkludera utsläpp från lätta flygplan som lyfter från privata flygfält kan på kan på kort sikt innebära en administrativ börda. Bränslet som används i lätta flygplan kommer sannolikt att betraktas som utsläpp från bunkerbränsle om flygplanen har använt en kommersiell flygplats (vilket skapar en inkonsekvent rapportering).
Ändringsrekommendation 8
Artikel 13 – Nationella system för politiska strategier, åtgärder och prognoser
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
2. De ska syfta till informationens punktlighet, öppenhet, tillförlitlighet, överensstämmelse, jämförbarhet och fullständighet som rapporteras om politiska strategier och åtgärder och prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor, som hänvisas till i artiklarna 14 och 15 i denna förordning, inbegripande användningen och tillämpningen av uppgifter, metoder och modeller, och genomförandet av aktiviteter för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll och känslighetsanalys. |
2. De ska punktlighet, öppenhet, tillförlitlighet, överensstämmelse, jämförbarhet och fullständighet som rapporteras om politiska strategier och åtgärder och prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor, som hänvisas till i artiklarna 14 och 15 i denna förordning, inbegripande användningen och tillämpningen av uppgifter, metoder och modeller, och genomförandet av aktiviteter för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll och känslighetsanalys. |
Motivering
Det bör finnas en möjlighet att jämföra prognoser och utvecklingsplaner för låga koldioxidutsläpp mellan medlemsstaterna. Det bör också vara möjligt att jämföra påverkan på utsläppen inom olika sektorer i olika områden i Europa. Uppgifterna bör därför vara tillgängliga för att möjliggöra ytterligare analyser och skapa förtroende för strategierna.
Ändringsrekommendation 9
Artikel 14 – Rapportering av politiska strategier och åtgärder
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||
1. … |
1. … |
||||
|
|
||||
… |
… |
||||
2. Medlemsstaterna ska för allmänheten offentliggöra, i elektronisk form, alla bedömningar av kostnaderna för och effekterna av nationella politiska strategier och åtgärder, och all information om genomförandet av unionens politiska strategier och åtgärder som begränsar eller minskar utsläppen av växthusgaser från källor eller ökar upptagen i sänkor tillsammans med alla tekniska rapporter som underbygger dessa bedömningar. Dessa bör inbegripa beskrivningar av de modeller och metodologiska tillvägagångssätt som använts, definitioner och underliggande antaganden. |
2. Medlemsstaterna ska för allmänheten offentliggöra, i elektronisk form, alla bedömningar av kostnaderna för och effekterna av nationella politiska strategier och åtgärder, och all information om genomförandet av unionens politiska strategier och åtgärder som begränsar eller minskar utsläppen av växthusgaser från källor eller ökar upptagen i sänkor tillsammans med alla tekniska rapporter som underbygger dessa bedömningar. Dessa bör inbegripa beskrivningar av de modeller och metodologiska tillvägagångssätt som använts, definitioner och underliggande antaganden . |
Motivering
Det regionala sammanhanget måste uttryckligen framgå.
Både beräkningarna och de kvalitativa förklaringarna behövs.
Ändringsrekommendation 10
Artikel 15 – Rapportering av prognoser
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
1. Medlemsstaterna ska senast den 15 mars varje år (”år X”) till kommissionen rapportera nationella prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor, organiserade efter gas och sektor. |
1. Medlemsstaterna ska senast den 15 mars varje år (”år X”) till kommissionen rapportera nationella prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor, organiserade efter gas och sektor . |
Motivering
Det regionala sammanhanget måste uttryckligen framgå.
Ändringsrekommendation 11
Artikel 25 – Europeiska miljöbyråns roll
Kommissionens textförslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||
… |
… |
||||
|
|
||||
… |
… |
||||
|
|
||||
… |
… |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Motivering
Miljöbyråns arbete är avgörande för att medlemsstaternas politik ska leda till goda resultat. Detta betyder att de bör stå för sakkunskap och vägledning när det gäller utsläppens sannolika utveckling. De kumulativa utsläppen är avgörande för växthusgashalterna i atmosfären och därmed framtida temperaturökningar. Utsläppen inom Europas gränser speglar inte fullt ut de globala utsläpp som orsakas av Europa. Därför bör en uppskattning av ”konsumtionsutsläpp” uttryckligen inkluderas.
Bryssel den 19 juli 2012
Regionkommitténs ordförande
Mercedes BRESSO