This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document E2021C0269
EFTA Surveillance Authority Decision No 269/21/COL of 1 December 2021 introducing revised Guidelines on Regional State Aid for 2022-2027 [2022/1047]
EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 269/21/KOL, annettu 1 päivänä joulukuuta 2021, tarkistettujen vuosille 2022–2027 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen käyttöönottamisesta [2022/1047]
EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 269/21/KOL, annettu 1 päivänä joulukuuta 2021, tarkistettujen vuosille 2022–2027 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen käyttöönottamisesta [2022/1047]
PUB/2021/1007
EUVL L 173, 30.6.2022, p. 79–120
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
30.6.2022 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 173/79 |
EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS N:o 269/21/KOL,
annettu 1 päivänä joulukuuta 2021,
tarkistettujen vuosille 2022–2027 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen käyttöönottamisesta [2022/1047]
EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, joka
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61–63 artiklan ja pöytäkirjan 26,
ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, ja erityisesti sen I osan 1 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
Valvontaviranomainen varmistaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten soveltamisen.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti valvontaviranomainen antaa ilmoituksia ja suuntaviivoja ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, jos ETA-sopimuksessa tai valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti niin määrätään tai jos valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena.
Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdan nojalla valvontaviranomainen seuraa jatkuvasti kaikkia EFTA-valtioissa voimassa olevia tukijärjestelmiä ja tekee ehdotuksia tilanteen kehityksen tai ETA-sopimuksen toiminnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi.
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, hyväksyi 19 päivänä huhtikuuta 2021 alueellisia valtiontukia koskevat tarkistetut EU:n suuntaviivat (1).
Kyseiset suuntaviivat ovat merkitykselliset myös Euroopan talousalueen kannalta.
ETA-sopimuksen 1 artiklassa määritellyn yhdenmukaisuuden tavoitteen mukaisesti ETA:n valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella.
ETA-sopimuksen liitteen XV sivulla 11 olevan otsikon ”YLEISTÄ” alla olevan II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat Euroopan komission antamia säädöksiä.
on kuullut Euroopan komissiota,
on kuullut EFTA-valtioita,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Muutetaan valtiontukea koskevia aineellisia sääntöjä ottamalla käyttöön alueellisia valtiontukia koskevat tarkistetut suuntaviivat, jotka tulevat voimaan tämän päätöksen antamispäivästä alkaen. Tarkistetut suuntaviivat ovat tämän päätöksen liitteenä ja muodostavat olennaisen osan sitä.
2 artikla
Nykyiset alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosiksi 2014–2021 korvataan 1 päivästä tammikuuta 2022 alkaen.
3 artikla
Ainoastaan tämän päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.
Tehty Brysselissä 1 päivänä joulukuuta 2021.
EFTAn valvontaviranomaisen puolesta
Bente ANGELL-HANSEN
Puheenjohtaja
Asiasta vastaava kollegion jäsen
Högni S. KRISTJÁNSSON
Kollegion jäsen
Stefan BARRIGA
Kollegion jäsen
Melpo-Menie JOSÉPHIDÈS
Allekirjoittaja oikeus-
ja hallintoasioista vastaavan johtajan ominaisuudessa
Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat (*)
Sisällysluettelo
1. |
Johdanto | 83 |
2. |
Soveltamisala ja määritelmät | 85 |
2.1 |
Alueellisen tuen soveltamisala | 85 |
2.2 |
Määritelmät | 86 |
3. |
Ilmoitusta edellyttävä alueellinen tuki | 89 |
4. |
Avustuskelpoiset kustannukset | 89 |
4.1 |
Investointituki | 89 |
4.1.1 |
Investointikustannusten perusteella lasketut tukikelpoiset kustannukset | 90 |
4.1.2 |
Palkkakustannusten perusteella lasketut tukikelpoiset kustannukset | 91 |
4.2 |
Toimintatuki | 91 |
5. |
Alueellisen tuen soveltuvuuden arviointi | 91 |
5.1 |
Aluekehityksen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistäminen | 92 |
5.1.1 |
Investointitukiohjelmat | 92 |
5.1.2 |
Ilmoitusta edellyttävä yksittäinen investointituki | 93 |
5.1.3 |
Toimintatukiohjelmat | 94 |
5.2 |
Kannustava vaikutus | 94 |
5.2.1 |
Investointituki | 94 |
5.2.2 |
Toimintatukiohjelmat | 96 |
5.3 |
Tukitoimenpiteiden tarve | 96 |
5.4 |
Alueellisen tuen tarkoituksenmukaisuus | 96 |
5.4.1 |
Asianmukaisuus verrattuna vaihtoehtoisiin politiikan välineisiin | 97 |
5.4.2 |
Asianmukaisuus verrattuna muihin tukivälineisiin | 97 |
5.5 |
Tukimäärän oikeasuhteisuus (tuen rajaaminen vähimmäismäärään) | 97 |
5.5.1 |
Investointituki | 97 |
5.5.2 |
Toimintatukiohjelmat | 99 |
5.6 |
Kilpailuun ja kauppaan kohdistuvien kohtuuttomien kielteisten vaikutusten välttäminen | 99 |
5.6.1 |
Yleisiä näkökohtia | 99 |
5.6.2 |
Kilpailua ja kauppaa selvästi haittaavat vaikutukset | 100 |
5.6.3 |
Investointitukiohjelmat | 101 |
5.6.4 |
Ilmoitusta edellyttävä yksittäinen investointituki | 102 |
5.6.5 |
Toimintatukiohjelmat | 103 |
5.7 |
Avoimuus | 103 |
6. |
Arviointi | 104 |
7. |
Aluetukikartat | 105 |
7.1 |
Alueelliseen tukeen oikeutettujen alueiden väestökattavuus | 106 |
7.2 |
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeus | 106 |
7.3 |
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus | 107 |
7.3.1 |
Ennalta määritellyt c-alueet | 107 |
7.3.2 |
Ennalta määrittelemättömät c-alueet | 108 |
7.4 |
Alueelliseen investointitukeen sovellettavat tuen enimmäisintensiteetit | 109 |
7.4.1 |
A-alueiden tuen enimmäisintensiteetit | 109 |
7.4.2 |
C-alueiden tuen enimmäisintensiteetit | 110 |
7.4.3 |
Pk-yritysten korotetut tuki-intensiteetit | 110 |
7.4.4 |
Oikeudenmukaisen siirtymän rahaston tuensaajiksi nimettyjen alueiden korotetut tuki-intensiteetit | 110 |
7.4.5 |
Väestökadosta kärsivien alueiden korotetut tuki-intensiteetit | 110 |
7.5 |
Aluetukikarttojen ilmoittaminen ja arviointi | 110 |
7.6 |
Muutokset | 111 |
7.6.1 |
Väestökattavuusmarginaali | 111 |
7.6.2 |
Väliarviointi | 111 |
8. |
Vuosille 2014–2020 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen muuttaminen | 111 |
9. |
Aluetukisääntöjen soveltamisala | 112 |
10. |
Raportointi ja seuranta | 112 |
11. |
Tarkistaminen | 112 |
1. JOHDANTO
1. |
EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, voi katsoa seuraavanlaiset valtiontuet ETA-sopimuksen toimintaan soveltuviksi ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan nojalla:
Tällaista valtiontukea kutsutaan alueelliseksi valtiontueksi. |
2. |
Näillä suuntaviivoilla asetetaan edellytykset, joiden täyttyessä alueellisen tuen voidaan katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan. Niillä vahvistetaan myös kriteerit niiden alueiden määrittämiseksi, jotka täyttävät ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiset soveltuvuusedellytykset. |
3. |
Alueellista tukea koskevan valtiontukien valvonnan ensisijainen tavoite on varmistaa, että aluekehitykselle ja alueelliselle yhteenkuuluvuudelle (2) myönnetty tuki ei vaikuta ETA-valtioiden välisiin kaupankäynnin edellytyksiin kohtuuttoman haitallisesti (3). Sillä pyritään erityisesti estämään tukikilpailu, joka voi aiheutua, kun ETA-valtiot pyrkivät houkuttelemaan yrityksiä ETA:n tukialueille tai säilyttämään ne siellä, ja rajoittamaan kauppaan ja kilpailuun kohdistuvat aluetuen vaikutukset pienimpään mahdolliseen. |
4. |
Aluekehityksen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden tavoite erottaa alueellisen tuen muista tukimuodoista, joita ovat tuki tutkimukseen, kehitykseen ja innovaatioihin, työllisyystuki, koulutustuki sekä energia- tai ympäristönsuojelutuki. Näillä tukimuodoilla tavoitellaan muita ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan mukaisia taloudellista kehitystä koskevia tavoitteita. Eräissä tapauksissa kyseisten muiden tukimuotojen osalta sallitaan korkeampi tuki-intensiteetti, kun tuki myönnetään tukialueille sijoittautuneille yrityksille niiden kyseisillä alueilla kohtaamien erityisten vaikeuksien vuoksi (4). |
5. |
Alueellinen tuki voi olla tehokasta ainoastaan silloin, kun sitä käytetään säästeliäästi ja oikeassa suhteessa ongelmiin ja sen myöntäminen keskittyy ETA:n tukialueisiin (5). Erityisesti sallittujen tuen enimmäismäärien olisi vastattava kyseessä olevien alueiden kehitykseen vaikuttavien ongelmien laajuutta. Tukialueen kehittymisessä tuella saavutettavien etujen on oltava suurempia kuin tuesta mahdollisesti aiheutuva kilpailun ja kaupan vääristyminen (6). Tuella saavutettavien myönteisten vaikutusten painoarvo vaihtelee todennäköisesti ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeuksen mukaan siten, että erityisen epäedullisessa asemassa olevilla, 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvilla alueilla voidaan hyväksyä kilpailun suurempi vääristyminen kuin 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvilla alueilla (7). |
6. |
Alueellinen tuki voi olla tehokasta edistettäessä tai helpotettaessa tukialueiden taloudellista kehitystä ainoastaan silloin, kun se myönnetään lisäinvestointien tai taloudellisen toiminnan edistämiseksi kyseisillä alueilla. Tietyissä erittäin rajoitetuissa, tarkoin määritellyissä tapauksissa näiden alueiden kohtaamat esteet, jotka liittyvät taloudellisen toiminnan houkuttelemiseen tai säilyttämiseen, voivat olla niin vaikeita tai pysyviä, että investointituki ei ehkä riitä alueen kehittämiseen. Tässä tilanteessa alueellisia investointitukia voidaan täydentää alueellisella toimintatuella. |
7. |
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, käynnisti vuonna 2019 aluetukikehyksen arvioinnin selvittääkseen, ovatko komission alueellisia tukia koskevat suuntaviivat edelleen tarkoitukseensa sopivat. Tulokset (8) osoittivat, että säännöt toimivat periaatteessa hyvin mutta niitä on joiltakin osin parannettava, jotta ne vastaavat talouden kehitystä. Komissio voi ottaa myös huomioon Euroopan vihreän kehityksen ohjelman (9), Euroopan uuden teollisuusstrategian (10) ja tiedonannon Euroopan digitaalisen tulevaisuuden rakentamisesta (11) arvioidessaan alueellisen tuen vaikutusta. Tämä edellyttää joidenkin muutosten tekemistä sääntöihin. Tässä yhteydessä tarkistetaan myös muita valtiontukisääntöjä, ja komissio kiinnittää erityistä huomiota temaattisten suuntaviivojen soveltamisaloihin sekä mahdollisuuteen yhdistää erityyppisiä tukia samaan investointiin. Tässä mielessä tukea uusiin ympäristöystävällisiin teknologioihin tehtäviin alkuinvestointeihin, jotka edistävät teollisuuden tuotantoprosessien hiilestä irtautumista, mukaan lukien energiaintensiiviset teollisuudenalat, kuten terästeollisuus, voidaan arvioida tukikohteiden erityisominaisuuksien perusteella soveltaen erityisesti tutkimusta, kehittämistä ja innovointia tai ympäristönsuojelua ja energia-alaa koskevia valtiontukisääntöjä. Aluetukea voidaan yhdistää myös muihin tukimuotoihin. Esimerkiksi samassa investointihankkeessa on mahdollista yhdistää aluetukea ympäristönsuojelua ja energia-alaa koskevien valtiontukisääntöjen mukaiseen tukeen, jos kyseinen investointihanke edistää tukialueen kehittämistä ja samalla parantaa ympäristönsuojelun tasoa siinä määrin, että investointi tai sen osa täyttää sekä temaattisten tuen edellytykset että molempien sääntökokonaisuuksien vaatimukset. Tällä tavoin ETA-valtiot voivat luoda kannustimia molempien tavoitteiden saavuttamiseen optimaalisella tavalla välttäen samalla ylikompensaatiota. […] (12). |
7 a. |
Valvontaviranomainen toteaa, että tiettyjä komission mainitsemia politiikan välineitä tai säännöksiä ei voida ottaa osaksi ETA-sopimusta. Valvontaviranomainen ottaa huomioon ETA:n EFTA-valtioiden oman lainsäädännön, mutta soveltaa silti yleisesti ottaen komission suuntaviivoja vastaavia kriteerejä arvioidessaan alueellisen tuen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan ja pyrkii näin varmistamaan valtiontukea koskevien säännösten yhdenmukaisen soveltamisen sekä tasapuoliset kilpailuedellytykset kaikkialla Euroopan talousalueella (*). Näin ollen näissä suuntaviivoissa viitataan Euroopan unionin lainsäädäntöön ja asiakirjoihin komission suuntaviivojen mukaisesti (**). Tämä ei tarkoita sitä, että ETA:n EFTA-valtioiden olisi noudatettava sellaista lainsäädäntöä, jota ei ole saatettu osaksi ETA-sopimusta. |
8. |
Vastauksena covid-19-pandemian luomiin talouden häiriöihin komissio on ottanut käyttöön kohdennettuja välineitä, esimerkiksi tilapäiset valtiontukipuitteet (13). Pandemian vaikutukset tietyillä alueilla voivat olla pidempikestoisia kuin toisilla. Tällä hetkellä on kuitenkin liian aikaista ennustaa, millaisia vaikutuksia pandemialla on keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, ja määrittää, mihin alueisiin ne erityisesti kohdistuvat. Valvontaviranomainen aikoo siksi tehdä vuonna 2023 aluetukikarttojen väliarvioinnin, jossa otetaan huomioon uusimmat saatavilla olevat tilastotiedot. |
2. SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
2.1 Alueellisen tuen soveltamisala
9. |
Näissä suuntaviivoissa esitettyjä edellytyksiä voidaan soveltaa sekä ilmoitusta edellyttäviin aluetukiohjelmiin että yksittäisiin tukiin. |
10. |
Näitä suuntaviivoja ei sovelleta teräs- (14), ruskohiili- (15) tai kivihiiliteollisuudelle (16) myönnettyyn valtiontukeen. |
11. |
Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita alueelliseen tukeen kaikilla muilla ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla taloudellisen toiminnan aloilla paitsi aloilla, joihin sovelletaan erityisiä valtiontukisääntöjä. Näitä ovat […] (17) (18) liikenne (19), laajakaista (20) ja energia (21), ellei valtiontukea myönnetä näillä aloilla osana horisontaalista alueellista toimintatukiohjelmaa. |
12. |
Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita muiksi kuin maataloustuotteiksi jalostettavien maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan pitämiseen (22). |
13. |
Investointeihin tai taloudellisen toiminnan säilyttämiseen tukialueella liittyvät alueelliset rajoitteet vaikuttavat yleensä vähemmän suuriin yrityksiin kuin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset). Ensinnäkin suurten yritysten on helpompi saada pääomaa ja luottoa maailmanlaajuisilla markkinoilla, eikä tukialueen rajoitetumpi rahoituspalvelujen tarjonta sen vuoksi haittaa niitä yhtä paljon. Toiseksi suurten yritysten tekemät investoinnit voivat tuottaa mittakaavaetuja, jotka vähentävät sijaintiin liittyviä alkukustannuksia ja jotka monilta osin eivät ole sidoksissa alueeseen, jolla investointi toteutetaan. Kolmanneksi investointeja suunnittelevilla suurilla yrityksillä on yleensä huomattavasti neuvotteluvoimaa viranomaisiin nähden, mikä saattaa johtaa tuen myöntämiseen tarpeettomasti tai perusteettomasti. Lisäksi voidaan todeta, että suuret yritykset ovat todennäköisemmin merkittäviä toimijoita kyseisillä markkinoilla ja sen vuoksi investointi, johon tukea myönnetään, voi vääristää kilpailua ja kauppaa sisämarkkinoilla. |
14. |
Koska suurten yritysten investointeihin myönnettävällä alueellisella tuella ei todennäköisesti ole kannustavaa vaikutusta, sen ei pääsääntöisesti voida katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, ellei sitä myönnetä alkuinvestointeihin, joilla luodaan uutta taloudellista toimintaa näillä c-alueilla näissä suuntaviivoissa esitettyjen edellytysten mukaisesti. […] (23) (24). |
15. |
Alueellinen tuki, jonka tavoitteena on vähentää yrityksen juoksevia menoja, on toimintatukea. Toimintatuen katsotaan soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan vain, jos sen voidaan osoittaa olevan tarpeen alueen kehittämisen kannalta, esimerkiksi jos sen tavoitteena on vähentää tiettyjä vaikeuksia, joita pk-yritykset kohtaavat (ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisilla) erityisen epäedullisessa asemassa olevilla alueilla, tai jos sillä korvataan lisäkustannuksia, joita aiheutuu taloudellisen toiminnan harjoittamisesta syrjäisimmillä alueilla, tai jos sillä estetään tai vähennetään väestökatoa hyvin harvaan asutuilla alueilla. |
16. |
Näitä suuntaviivoja ei sovelleta toimintatukeen, jota myönnetään yrityksille, joiden pääasiallinen toiminta kuuluu tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 (25) pääluokkaan K ”Rahoitus- ja vakuutustoiminta” tai joiden toiminta kattaa konsernin sisäiset toiminnot ja joiden pääasiallinen toiminta kuuluu NACE Rev. 2 -järjestelmän luokkaan 70.10 ”Pääkonttorien toiminta” tai 70.22 ”Muu liikkeenjohdon konsultointi”. |
17. |
Alueellista tukea ei saa myöntää myöskään vaikeuksissa oleville yrityksille, sellaisina kuin ne määritellään näiden suuntaviivojen soveltamiseksi valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen annetuissa suuntaviivoissa (26). |
18. |
Arvioidessaan alueellista tukea, jota myönnetään yritykselle, jolle on annettu maksamaton perintämääräys sellaisen valvontaviranomaisen aikaisemman päätöksen perusteella, jossa tuki on todettu sääntöjenvastaiseksi ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi, valvontaviranomainen ottaa huomioon vielä perimättä olevan tuen (27). |
2.2 Määritelmät
19. |
Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan:
|
3. ILMOITUSTA EDELLYTTÄVÄ ALUEELLINEN TUKI
20. |
ETA:n EFTA-valtioiden on periaatteessa ilmoitettava alueellinen tuki valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti, lukuun ottamatta toimenpiteitä, jotka täyttävät ETA-sopimuksen liitteeseen XV sisällytetyssä ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetyt edellytykset (32). |
21. |
Valvontaviranomainen soveltaa näitä suuntaviivoja ilmoitusta edellyttäviin aluetukiohjelmiin ja yksittäisiin alueellisiin tukiin. |
22. |
Ilmoitetussa tukijärjestelmässä myönnettyyn yksittäiseen tukeen sovelletaan pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusvelvollisuutta, jos tuki kaikki lähteet huomioon otettuna ylittää yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa (33) säädetyn alueellisen investointituen yksittäisen ilmoituskynnysarvon. |
23. |
Ilmoitetussa tukijärjestelmässä myönnettyyn yksittäiseen tukeen sovelletaan myös pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusvelvollisuutta, paitsi jos tuensaaja
|
4. AVUSTUSKELPOISET KUSTANNUKSET
4.1 Investointituki
24. |
Seuraavat kustannukset ovat tukikelpoisia:
|
25. |
Jos tukikelpoiset kustannukset määritetään aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen tehtäviin investointeihin liittyvien kustannusten perusteella, tukikelpoisia ovat vain omaisuuteen liittyvät kustannukset, jotka muodostavat osan alkuinvestoinnista kohteena olevalla tukialueella sijaitsevaan tuensaajan toimipaikkaan. |
26. |
Poikkeuksena kappaleen 25 ehdosta tavarantoimittajien koneistusta (34) koskeva omaisuuserä voidaan sisällyttää ne hankkineen (tai valmistaneen) yrityksen tukikelpoisiin kustannuksiin, jos koneistusta käytetään täysi vähimmäispitoaika, joka on viisi vuotta suurissa yrityksissä ja kolme vuotta pk-yrityksissä, tuensaajan käsittely- tai kokoonpanotoiminnassa, joka liittyy suoraan tuensaajan tuettuun alkuinvestointiin perustuvaan tuotantoprosessiin. Tätä poikkeusta sovelletaan, jos toimittajan laitos sijaitsee tukialueella ja toimittaja itse ei saa alueellista investointitukea tai pk-yritysten investointitukea ryhmäpoikkeusasetuksen 17 artiklan mukaisesti kyseistä omaisuuserää varten, ja tuki-intensiteetti ei ylitä toimittajan laitoksen sijaintipaikkaan sovellettavaa tuen enimmäisintensiteettiä. Suurten investointihankkeiden tuki-intensiteetin mahdollisia mukautuksia sovelletaan myös tavarantoimittajien koneistusta koskevan omaisuuserän kuluihin laskettuun tukeen. Kulujen katsotaan olevan osa alkuinvestoinnin kokonaiskustannuksia. |
4.1.1 Investointikustannusten perusteella lasketut tukikelpoiset kustannukset
27. |
Hankittujen omaisuuserien on oltava uusia, paitsi kun on kyse pk-yrityksistä tai yritysostosta (35). |
28. |
Pk-yritysten osalta enintään 50 prosenttia investointiin liittyvistä alustavista selvityksistä tai neuvontapalveluista aiheutuvista kustannuksista voidaan myös ottaa huomioon tukikelpoisina kustannuksina. |
29. |
Suurille yrityksille tuotantoprosessin perusteelliseen muutokseen myönnettävän tuen osalta tukikelpoisten kustannusten on oltava suuremmat kuin poistot, jotka on tehty uudistettavaan toimintaan liittyvästä omaisuudesta kolmen edeltävän verovuoden aikana. |
30. |
Olemassa olevan laitoksen tuotannon monipuolistamiseen myönnetyn tuen osalta tukikelpoisten kustannusten on oltava vähintään 200 prosenttia suuremmat kuin uudelleen käytettävän omaisuuden kirjanpitoarvo töiden alkamista edeltävänä verovuonna. |
31. |
Kustannukset, jotka liittyvät aineellisen omaisuuden vuokraamiseen, voidaan ottaa huomioon seuraavien edellytysten täyttyessä:
|
32. |
Jos kyseessä on kappaleen 19 kohdan 13 alakohdassa b tai kappaleen 19 kohdan 14 alakohdassa b tarkoitettu alkuinvestointi, huomioon olisi periaatteessa otettava ainoastaan kustannukset, jotka aiheutuvat omaisuuserien ostamisesta ostajasta riippumattomilta kolmansilta osapuolilta. Jos pieni yritys siirtyy alkuperäisen omistajan perheenjäsenelle tai entiselle työntekijälle, luovutaan kuitenkin edellytyksestä, jonka mukaan omaisuuserät on ostettava kolmansilta osapuolilta, jotka ovat ostajasta riippumattomia. Kauppa on toteutettava markkinaehdoin. Jos laitoksen omaisuuserän hankintaan liittyy aluetukikelpoinen lisäinvestointi, tämän lisäinvestoinnin tukikelpoiset kustannukset olisi lisättävä laitoksen omaisuuserien hankinnasta aiheutuviin kustannuksiin. |
33. |
Suurten yritysten tapauksessa aineettoman omaisuuden kustannuksista tukikelpoisiksi katsotaan ainoastaan enintään 50 prosenttia alkuinvestoinnin tukikelpoisista kokonaiskustannuksista. Pk-yritysten tapauksessa tukikelpoisia on 100 prosenttia aineettoman omaisuuden kustannuksista. |
34. |
Aineettoman omaisuuden, joka voidaan ottaa huomioon laskettaessa investointikustannuksia, on pysyttävä kyseisellä alueella eikä sitä saa siirtää muille alueille. Tässä tarkoituksessa aineettoman omaisuuden on täytettävä seuraavat ehdot:
|
4.1.2 Palkkakustannusten perusteella lasketut tukikelpoiset kustannukset
35. |
Alueellinen tuki voidaan laskea myös alkuinvestoinnin seurauksena luotujen työpaikkojen arvioitujen palkkakustannusten perusteella. Tuella voidaan korvata vain työpaikkojen luomiseen liittyvät palkkakustannukset kahden vuoden ajalta, eikä tuki-intensiteetti saa ylittää kyseisellä alueella sovellettavaa tuki-intensiteettiä. |
36. |
Jos tukikelpoiset kustannukset lasketaan kappaleen 35 mukaisesti arvioitujen palkkakustannusten perusteella, seuraavien edellytysten on täytyttävä:
|
4.2 Toimintatuki
37. |
Toimintatukiohjelmissa tukikelpoiset kustannukset on määriteltävä etukäteen ja niiden on liityttävä kokonaisuudessaan ongelmiin, jotka tuella on tarkoitus ratkaista ETA:n EFTA-valtion osoittamalla tavalla. |
38. |
[…]. |
5. ALUEELLISEN TUEN SOVELTUVUUDEN ARVIOINTI
39. |
Valvontaviranomainen katsoo, että alueellinen tukitoimenpide on ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan mukainen vain, jos tuella edistetään aluekehitystä ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Tavoitteena on oltava joko a-alueiden taloudellisen kehityksen edistäminen tai c-alueiden kehityksen edistäminen (kohta 5.1), ja lisäksi sen on täytettävä seuraavat kriteerit:
|
40. |
Eräiden tukiohjelmamuotojen kokonaisvaikutuksen selvittämiseksi voidaan lisäksi edellyttää jakson 6 mukaisen jälkiarvioinnin tekemistä. Valvontaviranomainen voi tällaisissa tapauksissa rajoittaa järjestelmien kestoa (yleensä enintään neljään vuoteen), ja myöhemmin voidaan tehdä uusi ilmoitus järjestelmän voimassaolon jatkamiseksi. |
41. |
Jos valtiontukitoimenpide tai toiminto, jota sillä rahoitetaan, on ETA-lainsäädännön asiaankuuluvan säännöksen vastainen tai sen ehdot (mukaan lukien rahoitusmenetelmä, kun se kuuluu erottamattomasti valtiontukitoimenpiteeseen) ovat ETA-lainsäädännön asiaankuuluvan säännöksen vastaisia, tukea ei voida pitää ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana (36). |
5.1 Aluekehityksen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistäminen
42. |
Alueellisen tuen ensisijaisena tavoitteena on epäedullisessa asemassa olevien ETA:n alueiden taloudellinen kehitys. Edistämällä ja helpottamalla tukialueiden kestävää kehitystä tuella vahvistetaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta vähentämällä alueiden välisen kehityksen tasoeroja. |
5.1.1 Investointitukiohjelmat
43. |
Alueellisten tukiohjelmien olisi oltava olennainen osa alueellista kehitysstrategiaa, jolla on selvästi määritellyt tavoitteet. |
44. |
ETA:n EFTA-valtioiden olisi osoitettava, että ohjelma on johdonmukainen kyseisen alueen kehitysstrategian kanssa ja edistää sitä. Osoittaakseen tämän ETA:n EFTA-valtiot voivat viitata aikaisempiin valtiontukiohjelmien arviointeihin, tukea myöntävien viranomaisten suorittamiin vaikutustenarviointeihin tai asiantuntijalausuntoihin. Jotta voidaan varmistaa, että tukiohjelma edistää kehitysstrategiaa, siihen on sisällyttävä menetelmä, jonka avulla tuen myöntävät viranomaiset voivat asettaa investointihankkeet tärkeysjärjestykseen ja valita investointihankkeet, jotka täyttävät ohjelman tavoitteet (esimerkiksi käyttämällä muodollista pisteytystä). |
45. |
Aluetukiohjelmia voidaan ottaa käyttöön a-alueilla pk-yritysten tai suurten yritysten tekemien alkuinvestointien tukemiseksi. C-alueilla aluetukiohjelmia voidaan ottaa käyttöön pk-yritysten tekemien alkuinvestointien ja suurten yritysten tekemien uuteen taloudelliseen toimintaan liittyvien alkuinvestointien tukemiseksi. |
46. |
Myöntäessään ohjelman perusteella tukea yksittäisiin investointihankkeisiin tukea myöntävän viranomaisen on vahvistettava, että valittu hanke edistää ohjelman tavoitetta ja kyseisen alueen kehitysstrategiaa. ETA:n EFTA-valtioiden olisi tässä tarkoituksessa käytettävä tietoja, jotka tukihakemuksen tekijä antaa hakemuksessa, jossa se kuvailee alueelle tehtävän investoinnin myönteisiä vaikutuksia alueen kehitykseen (37). |
47. |
Jotta voidaan varmistaa, että investoinnilla on todellinen ja kestävä vaikutus kyseisen alueen kehitykseen, investointi on säilytettävä alueella vähintään viiden vuoden ajan investoinnin toteuttamisesta, tai kolmen vuoden ajan, jos on kyse pk-yrityksestä (38). |
48. |
Varmistaakseen, että investointi on toteuttamiskelpoinen, ETA:n EFTA-valtion on tarkistettava, että tuensaaja rahoittaa vähintään 25 prosenttia (39) tukikelpoisista kustannuksista joko omista varoistaan tai ulkopuolisella rahoituksella, johon ei liity julkista tukea (40). |
49. |
Jotta valtiontukitoimenpiteet eivät johtaisi ympäristöhaittoihin, ETA:n EFTA-valtioiden on myös varmistettava, että ETA:n ympäristönsuojelulainsäädäntöä noudatetaan: erityisesti on otettava huomioon tarve suorittaa ympäristövaikutusten arviointi silloin, kun sitä edellytetään lainsäädännössä, ja tarve huolehtia kaikkien asiaankuuluvien lupien saamisesta. |
5.1.2 Ilmoitusta edellyttävä yksittäinen investointituki
50. |
Osoittaakseen ilmoitusta edellyttävän yksittäisen investointituen vaikutuksen aluekehitykseen ETA:n EFTA-valtiot voivat käyttää esimerkiksi jäljempänä mainittuja indikaattoreita, jotka voivat olla suoria (esimerkiksi välittömien työpaikkojen luominen) tai välillisiä (esimerkiksi paikallinen innovointi).
|
51. |
ETA:n EFTA-valtiot voivat käyttää tuensaajan liiketoimintasuunnitelmaa, joka saattaa sisältää tietoja luotujen työpaikkojen lukumäärästä, maksettavista palkoista (kotitalouksien varallisuuden lisääntyminen heijastusvaikutuksena), paikallisilta tuottajilta tehtyjen hankintojen määrästä sekä investoinnin luomasta liikevaihdosta ja siitä johtuvan verotulojen lisäyksen mahdollisesta myönteisestä vaikutuksesta alueeseen. |
52. |
Ilmoitusta edellyttävään yksittäiseen investointitukeen sovelletaan kappaleiden 47–49 vaatimuksia. |
53. |
Tapauskohtaisen tuen (41) osalta ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava kappaleiden 50–52 vaatimusten täyttymisen lisäksi, että hanke on johdonmukainen kyseisen alueen kehitysstrategian kanssa ja edistää sitä. |
5.1.3 Toimintatukiohjelmat
54. |
Toimintatukiohjelmat edistävät tukialueiden kehitystä ainoastaan, jos kyseisten alueiden haasteet on selvästi yksilöity etukäteen. Taloudellisen toiminnan houkuttelemiseen tai säilyttämiseen liittyvät esteet voivat olla niin vaikeita tai pysyviä, että investointituki ei ehkä yksinään riitä alueiden kehittämiseen. |
55. |
Jos tuen tarkoituksena on vähentää tiettyjä pk-yritysten a-alueilla kohtaamia vaikeuksia, ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava näiden erityisten vaikeuksien olemassaolo ja laajuus sekä se, että toimintatukiohjelma on tarpeen, koska näitä erityisiä vaikeuksia ei voida voittaa investointituella. |
56. |
[…]. |
57. |
ETA:n EFTA-valtioiden, jotka aikovat myöntää toimintatukea väestökadon estämiseksi tai vähentämiseksi harvaan ja hyvin harvaan asutuilla alueilla, on osoitettava alueeseen ilman toimintatukea kohdistuva väestökadon riski. |
5.2 Kannustava vaikutus
5.2.1 Investointituki
58. |
Alueellisen tuen katsotaan soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan vain, jos sillä on kannustava vaikutus. Alueellisella tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus silloin, kun tuki muuttaa yrityksen toimintaa siten, että se harjoittaa sellaista alueen kehitystä edistävää ylimääräistä toimintaa, jota se ei harjoittaisi ilman tukea tai harjoittaisi rajoitetusti tai eri tavalla taikka eri paikassa. Tuella ei saa kattaa yritykselle toiminnasta joka tapauksessa aiheutuvia kustannuksia, eikä sillä saa korvata taloudelliseen toimintaan liittyvää tavanomaista liiketoimintariskiä. |
59. |
Kannustava vaikutus voidaan osoittaa kahdella eri tavalla:
|
60. |
Jos tuki ei muuta tuensaajan toimintaa edistämällä (ylimääräisiä) alkuinvestointeja kyseisellä alueella, voidaan katsoa, että sama investointi tehtäisiin alueella myös ilman tukea. Tällaisella tuella ei siis ole riittävää kannustavaa vaikutusta aluekehitystä ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, eikä sen voida katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan näiden suuntaviivojen mukaisesti. |
61. |
Jos alueellinen tuki myönnetään koheesiopoliittisista rahastoista investointeihin, jotka ovat tarpeen ETA:n oikeudessa vahvistettujen normien saavuttamiseksi, tuella voidaan kuitenkin katsoa olevan kannustava vaikutus, jos ilman tukea investointi ei olisi ollut riittävän kannattava, jotta tuensaaja olisi tehnyt sen kyseisellä alueella, mikä olisi johtanut alueella sijaitsevan laitoksen sulkemiseen. |
5.2.1.1
62. |
Yksittäisen investoinnin työt saa aloittaa vasta tukihakemuksen jättämisen jälkeen. |
63. |
Jos työt aloitetaan ennen kuin tukihakemus on jätetty, kyseiselle yksittäiselle investoinnille myönnetyn tuen ei katsota soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan. |
64. |
ETA:n EFTA-valtioiden on käytettävä tukihakemuksen vakiomallia, joka sisältää vähintään kaikki liitteessä VII luetellut tiedot. Pk-yritysten ja suurten yritysten on perusteltava hakulomakkeessa, mitä tapahtuisi, jos ne eivät saisi tukea, ja ilmoitettava, kumpi kappaleessa 59 kuvailtu skenaario on kyseessä. |
65. |
Suurten yritysten on lisäksi todistettava asiakirjoin hakulomakkeessa esitetyt vaihtoehtoista tilannetta koskevat tiedot. Tämä velvoite ei koske pk-yrityksiä, jotka hakevat jostakin ohjelmasta myönnettävää tukea, jota ei tarvitse ilmoittaa. |
66. |
Tuen myöntävän viranomaisen on suoritettava vaihtoehtoista tilannetta koskeva luotettavuustarkastus ja todennettava, että alueellisella tuella on jommankumman kappaleessa 59 kuvaillun skenaarion mukainen kannustava vaikutus. Vaihtoehtoinen tilanne on uskottava, jos se on todellinen ja liittyy päätöksenteossa huomioon otettaviin tekijöihin ajankohtana, jolloin tuensaaja tekee investointipäätöksen. |
5.2.1.2
67. |
Kappaleissa 62–66 esitettyjen vaatimusten lisäksi ETA:n EFTA-valtioiden on ilmoitusta edellyttävän yksittäisen tuen osalta toimitettava selkeät todisteet siitä, että tuella on vaikutusta investointipäätökseen tai sijaintipaikan valintaan (43). Niiden on ilmoitettava, kumpi kappaleessa 59 kuvailtu skenaario pätee kyseisessä tapauksessa. Kokonaisvaltaisen arvioinnin suorittamiseksi ETA:n EFTA-valtioiden on toimitettava sekä hanketta koskevat tiedot että kattava kuvaus vaihtoehtoisesta skenaariosta, jossa mikään ETA-alueen viranomainen ei myönnä tuensaajalle tukea. |
68. |
Skenaariossa 1 ETA:n EFTA-valtiot voisivat todistaa tuen kannustavan vaikutuksen toimittamalla yrityksen asiakirjoja, jotka osoittavat, että investointi ei olisi ollut riittävän kannattava ilman tukea. |
69. |
Skenaariossa 2 ETA:n EFTA-valtiot voisivat todistaa tuen kannustavan vaikutuksen toimittamalla yrityksen asiakirjoja, jotka osoittavat, että investoinnin sijoittamisesta kyseiselle alueelle aiheutuvia kustannuksia ja hyötyjä on verrattu tilanteeseen, jossa investointi toteutetaan vaihtoehtoisella alueella (vaihtoehtoisilla alueilla). Valvontaviranomainen tarkastaa, ovatko vertailut realistisia. |
70. |
ETA:n EFTA-valtioita kehotetaan käyttämään yritysten hallintoelinten aitoja ja virallisia asiakirjoja, riskiarviointeja (mukaan lukien sijaintipaikkaan liittyvien riskien arviointi), tilinpäätöksiä, sisäisiä liiketoimintasuunnitelmia, asiantuntijalausuntoja ja muita arvioitavaan investointihankkeeseen liittyviä selvityksiä. Asiakirjojen on oltava uusia investointia ja sen sijaintipaikkaa koskevaan päätöksentekoprosessiin nähden. Asiakirjat, jotka sisältävät tietoja kysyntä-, kustannus- ja talousennusteista, ja asiakirjat, jotka on toimitettu investointikomitealle ja joissa kuvaillaan investointiskenaarioita, tai asiakirjat, jotka on tarkoitettu rahoituslaitoksille, voivat auttaa ETA:n EFTA-valtioita osoittamaan hankkeen kannustavan vaikutuksen. |
71. |
Tässä yhteydessä ja erityisesti skenaariossa 1 kannattavuustaso voidaan arvioida käyttämällä menetelmiä, jotka ovat yleisesti käytössä kyseisellä toimialalla ja joita voivat olla menetelmät, joiden avulla arvioidaan hankkeen nettonykyarvo (44), sisäinen tuottoprosentti (45) tai sijoitetun pääoman keskimääräinen tuotto. Hankkeen kannattavuutta verrataan tuensaajan muihin samantapaisiin investointihankkeisiin soveltamiin tavanomaisiin tuottoprosentteihin. Jos näitä tuottoprosentteja ei ole käytettävissä, hankkeen kannattavuutta on verrattava tuensaajan pääomakustannuksiin kokonaisuutena tarkasteltuna tai kyseisen alan yleisiin tuottoprosentteihin. |
72. |
Jos tuki ei muuta tuensaajan toimintaa edistämällä (ylimääräisiä) investointeja alueella, alueeseen ei kohdistu myönteistä vaikutusta. Tämän vuoksi tuen ei katsota soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, jos näyttää siltä, että sama investointi tehtäisiin alueella myös ilman tuen myöntämistä. |
5.2.2 Toimintatukiohjelmat
73. |
Toimintatukiohjelmissa tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos on todennäköistä, että taloudellinen toiminta kyseisellä alueella vähenisi merkittävästi ilman tukea niiden ongelmien vuoksi, jotka tuella on tarkoitus ratkaista. |
74. |
Valvontaviranomainen katsoo tämän vuoksi, että toimintatuki kannustaa lisäämään taloudellista toimintaa alueella, jos ETA:n EFTA-valtio on osoittanut näiden ongelmien olemassaolon ja huomattavan merkityksen kyseisellä alueella (ks. kappaleet 54–57). |
5.3 Tukitoimenpiteiden tarve
75. |
Jotta voidaan arvioida, onko valtiontuki tarpeen aluekehitystä ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, on ensin tarkasteltava ongelmaa. Valtiontuki olisi kohdennettava tilanteisiin, joissa tuella saadaan aikaan sellainen merkittävä vaikutus, johon ei päästä markkinoiden omin toimin. Tämä on erityisen tärkeää tilanteissa, joissa julkisia resursseja on vähän. |
76. |
Valtiontukitoimenpiteillä voidaan tietyin edellytyksin korjata markkinoiden toimintapuutteita ja siten parantaa markkinoiden tehokasta toimintaa ja kilpailukykyä. Kun markkinoilla saavutetaan tehokkaita tuloksia, jotka kuitenkin ovat epätyydyttäviä oikeudenmukaisuuden tai koheesion kannalta, valtiontukea voidaan käyttää suotavamman ja oikeudenmukaisemman markkinatilanteen saavuttamiseksi. |
77. |
Niiden alueiden kehittämiseen myönnetyn tuen osalta, jotka on sisällytetty aluetukikarttaan näiden suuntaviivojen jakson 7 mukaisesti, valvontaviranomainen katsoo, riittävää talouskehitystä ja alueellista yhteenkuuluvuutta ei saavuteta markkinoiden toimin ilman valtion toimenpiteitä. Sen vuoksi tuen myöntäminen kyseisille alueille katsotaan tarpeelliseksi. |
5.4 Alueellisen tuen tarkoituksenmukaisuus
78. |
Tukitoimenpiteen on oltava kyseisen poliittisen tavoitteen saavuttamiseen soveltuva väline. Tukitoimenpiteen ei katsota soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, jos sama aluekehitykseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen kohdistuva myönteinen vaikutus saadaan aikaan vähemmän vääristävillä politiikan välineillä tai muilla vähemmän vääristävillä tukivälineillä. |
5.4.1 Asianmukaisuus verrattuna vaihtoehtoisiin politiikan välineisiin
5.4.1.1
79. |
Alueellinen investointituki ei ole ainoa ETA:n EFTA-valtioiden käytettävissä oleva politiikan väline, jolla voidaan tukea investointeja ja työpaikkojen luomista tukialueilla. ETA:n EFTA-valtiot voivat toteuttaa muita toimenpiteitä, joita voivat olla esimerkiksi infrastruktuurin kehittäminen, koulutuksen laadun parantaminen tai liiketoimintaympäristön parantaminen. |
80. |
Ilmoittaessaan investointitukiohjelmasta ETA:n EFTA-valtioiden on perusteltava, miksi alueellinen tuki on tarkoituksenmukainen väline alueen kehittämisen tukemiseen. |
81. |
Jos ETA:n EFTA-valtio päättää ottaa käyttöön toimialakohtaisen tukiohjelman, sen on osoitettava käyttöönoton edut verrattuna monialaiseen ohjelmaan tai muihin politiikan vaihtoehtoihin. |
82. |
Valvontaviranomainen ottaa erityisesti huomioon ETA:n EFTA-valtioiden ehdotetusta tukiohjelmasta esittämät vaikutustenarvioinnit. Tässä voidaan ottaa vastaavasti huomioon jälkikäteen tehtyjen jaksossa 6 kuvattujen arviointien tulokset analysoitaessa ehdotetun ohjelman tarkoituksenmukaisuutta. |
83. |
Tapauskohtaisen investointituen osalta ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava, kuinka alueen kehitystä voidaan edistää kyseisellä tuella paremmin kuin tukiohjelmasta myönnettävällä tuella tai muunlaisilla toimenpiteillä. |
5.4.1.2
84. |
ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava, että tuki on tarkoituksenmukainen ohjelman tavoitteen saavuttamiseksi suhteessa ongelmiin, jotka tuella on tarkoitus ratkaista. Tuen tarkoituksenmukaisuuden osoittamiseksi ETA:n EFTA-valtiot voivat laskea tuen määrän etukäteen kiinteänä summana, joka kattaa ennakoidut lisäkustannukset tiettynä aikana. Tavoitteena on kannustaa yrityksiä rajoittamaan kustannuksia ja kehittämään liiketoimintaansa ajan mittaan tehokkaammin (46). |
5.4.2 Asianmukaisuus verrattuna muihin tukivälineisiin
85. |
Alueellista tukea voidaan myöntää eri muodoissa. ETA:n EFTA-valtioiden on kuitenkin varmistettava, että tuki myönnetään muodossa, josta todennäköisesti aiheutuu vähiten kaupan ja kilpailun vääristymiä. Jos tuki myönnetään muodossa, joka tarjoaa suoran rahallisen edun (esimerkiksi suorat avustukset, vapautukset veroista, sosiaaliturvamaksuista tai muista pakollisista maksuista tai niiden alennukset tai maa-alueiden, tavaroiden tai palvelujen tarjoaminen edulliseen hintaan), ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava, miksi muut kilpailua tai kauppaa mahdollisesti vähemmän vääristävät tukimuodot, kuten takaisinmaksettavat ennakot tai velka- tai pääomainstrumentteihin perustuvat tukimuodot (esimerkiksi halpakorkoiset lainat tai korkotuet, valtion takaukset tai edullisin ehdoin toteutettu omistusosuuden hankinta tai muunlainen pääomasijoitus), eivät ole tarkoituksenmukaisia. |
86. |
Jälkikäteen tehtyjen jaksossa 6 kuvattujen arviointien tulokset voidaan ottaa huomioon arvioitaessa ehdotetun tukivälineen tarkoituksenmukaisuutta. |
5.5 Tukimäärän oikeasuhteisuus (tuen rajaaminen vähimmäismäärään)
5.5.1 Investointituki
87. |
Alueellisen tuen määrä on rajattava vähimmäismäärään, joka tarvitaan investointien tai toimintojen lisäämiseksi kyseisellä alueella. |
88. |
Ennustettavuuden ja tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi valvontaviranomainen soveltaa investointitukeen tuen enimmäisintensiteettejä (47). |
89. |
Jos on kyse alkuinvestointihankkeesta, tuen myöntävän viranomaisen on laskettava tuen enimmäisintensiteetti ja tuen enimmäismäärä (48) (suurten investointihankkeiden tapauksessa mukautettu tuen määrä (49) ja siihen liittyvä vähennetty tuki-intensiteetti) tukea myönnettäessä tai ilmoitettaessa siitä valvontaviranomaiselle sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi. |
90. |
Koska suuret investointihankkeet aiheuttavat todennäköisesti enemmän kilpailun ja kaupan vääristymistä, näiden hankkeiden tuen määrä ei saa ylittää mukautettua tuen määrää. |
91. |
Jos alkuinvestointi on osa investointihankekokonaisuutta ja kyseinen kokonaisuus on suuri investointihanke, kokonaisuuden tuen määrä ei saa ylittää mukautettua tuen määrää. Tätä sääntöä varten sovellettava valuuttakurssi ja diskonttokorot ovat niitä, joita sovelletaan päivänä, jona investointihankekokonaisuuden ensimmäisen hankkeen tuki myönnetään. |
92. |
Tuen enimmäisintensiteeteillä on kaksi tarkoitusta. |
93. |
Ensinnäkin ilmoitusta edellyttävien tukiohjelmien osalta tuen enimmäisintensiteetit toimivat pk-yritysten kannalta ns. safe harbour -poikkeuksina: jos tuki-intensiteetti ei ylitä sallittua enimmäisrajaa, tuen katsotaan olevan oikeasuhteinen. |
94. |
Toiseksi tuen enimmäisintensiteettejä käytetään kaikissa muissa tapauksissa ylärajana sovellettaessa kappaleissa 95–97 kuvattua ylimääräisiä nettokustannuksia koskevaa lähestymistapaa. |
95. |
Yleensä valvontaviranomainen katsoo ilmoitusta edellyttävä tuen rajoittuvan vähimmäismäärään, jos tuen määrä vastaa investoinnista kyseisellä alueella aiheutuvia ylimääräisiä nettokustannuksia verrattuna vaihtoehtoiseen tilanteeseen, jossa tukea ei myönnettäisi (50), ja ylärajana käytetään tuen enimmäisintensiteettejä. Samoin kuin kun on kyse ilmoitettujen tukiohjelmien puitteissa suurille yrityksille myönnetystä investointituesta, ETA:n EFTA-valtioiden on huolehdittava siitä, että tuen määrä rajoittuu välttämättömään vähimmäismäärään, soveltamalla ylimääräisiä nettokustannuksia koskevaa lähestymistapaa, ja ylärajana käytetään tuen enimmäisintensiteettejä. |
96. |
Sen vuoksi skenaarion 1 mukaisissa tilanteissa (investointipäätökset) tuen määrän ei pitäisi ylittää vähimmäismäärää, joka tarvitaan hankkeen saattamiseksi riittävän kannattavaksi, esimerkiksi sen sisäisen tuottoprosentin korottamiseksi niin, että se ylittää ne tavanomaiset tuottoprosentit, joita yritys soveltaa muissa samankaltaisissa investointihankkeissa, tai niin, että sisäinen tuottoprosentti ylittää tuensaajan pääomakustannukset kokonaisuutena tarkasteltuna tai alan yleiset tuottoprosentit. |
97. |
Skenaarion 2 mukaisissa tilanteissa (sijaintipaikkaa koskevat kannustimet) tuen määrä ei saisi ylittää kohdealueen investoinnin nettonykyarvon ja vaihtoehtoisen sijaintipaikan investoinnin nettonykyarvon välistä erotusta. Kaikki asiaankuuluvat kustannukset ja hyödyt on otettava huomioon, mukaan lukien hallinto- ja kuljetuskustannukset, koulutustuen ulkopuolelle jäävät koulutuskustannukset sekä palkkaerot. Jos vaihtoehtoinen sijaintipaikka on ETA-alueella, kyseisen toisen sijaintipaikan tukia ei kuitenkaan voida ottaa huomioon. |
98. |
Kannustavan vaikutuksen arvioinnissa käytettäviä laskelmia voidaan käyttää myös arvioitaessa tuen oikeasuhteisuutta. ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava tuen oikeasuhteisuus esimerkiksi kappaleessa 70 tarkoitetuilla asiakirjoilla. |
99. |
Investointitukea voidaan myöntää samanaikaisesti useasta alueellisesta tukiohjelmasta tai se voi kasautua tapauskohtaisen alueellisen tuen kanssa sillä edellytyksellä, että eri lähteistä myönnettävä tuki yhteensä ei ylitä hankekohtaista tuen enimmäisintensiteettiä, joka ensimmäisen tuen myöntävän viranomaisen on laskettava ennakkoon. Kasautuminen sallitaan sellaisen minkä tahansa muun valtiontuen kanssa, joka liittyy samoihin, osittain tai kokonaan päällekkäisiin tukikelpoisiin kustannuksiin, ainoastaan silloin, kun se ei johda kyseiseen tukeen sovellettavien temaattisten sääntöjen nojalla sovellettavan tuen enimmäisintensiteetin tai enimmäismäärän ylittymiseen. Kasautumista koskevia tarkastuksia on tehtävä sekä silloin, kun tuki myönnetään, että silloin, kun se maksetaan (51). Jos ETA:n EFTA-valtio sallii yhdestä ohjelmasta myönnettävän valtiontuen kasautumisen muista ohjelmista myönnettävien valtiontukien kanssa, sen on määritettävä kussakin ohjelmassa menetelmä, jolla varmistetaan tässä kappaleessa asetettujen ehtojen noudattaminen. |
100. |
Jos kyseessä on alkuinvestointi, joka liittyy Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) tukemista koskevista erityissäännöksistä annetussa asetuksessa (52) vahvistettuihin Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeisiin, tuen enimmäisintensiteettiä alueella, jolla alkuinvestointi toteutetaan, sovelletaan kaikkiin hankkeeseen osallistuviin tuensaajiin. Jos alkuinvestointi toteutetaan vähintään kahdella tukialueella, alkuinvestointiin myönnettävän tuen enimmäisintensiteetti on se, jota sovelletaan alueeseen, jolla suurin määrä tukikelpoisia kustannuksia aiheutuu. Suurten yritysten c-alueilla toteuttamiin alkuinvestointeihin voidaan myöntää alueellista tukea Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeiden puitteissa vain, jos investoinneilla luodaan uutta taloudellista toimintaa. |
5.5.2 Toimintatukiohjelmat
101. |
ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava, että tuen taso on oikeassa suhteessa ongelmiin, jotka tuella on tarkoitus ratkaista. |
102. |
ETA:n EFTA-valtioiden on täytettävä erityisesti seuraavat edellytykset:
|
103. |
Tuen tasoa on alennettava asteittain ohjelman keston aikana, kun on kyse tuesta pk-yritysten a-alueilla kohtaamien erityisten vaikeuksien lieventämiseksi (53). Tämä ei koske ohjelmia, joilla vähennetään väestökatoa harvaan ja hyvin harvaan asutuilla alueilla. |
5.6 Kilpailuun ja kauppaan kohdistuvien kohtuuttomien kielteisten vaikutusten välttäminen
104. |
Jotta tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan, tukitoimenpiteen kielteisten vaikutusten, jotka ilmenevät kilpailun vääristymisenä ja vaikutuksena ETA-valtioiden väliseen kauppaan, on oltava rajalliset eivätkä ne saa ylittää myönteisiä vaikutuksia sellaisessa laajuudessa, että se olisi yleisen edun vastaista. |
5.6.1 Yleisiä näkökohtia
105. |
Punnitessaan tuen myönteisiä kokonaisvaikutuksia (kohta 5.1) suhteessa sen kilpailuun ja kauppaan kohdistuviin kielteisiin vaikutuksiin valvontaviranomainen voi ottaa tarvittaessa huomioon myös tuen muut myönteiset vaikutukset alueellisen kehityksen ja yhteenkuuluvuuden edistämisen lisäksi. Näin voi olla esimerkiksi silloin, jos todetaan, että alkuinvestointi luo paikallisia työpaikkoja, käynnistää uutta toimintaa ja/tai luo paikallisia tuloja, mutta lisäksi edistää huomattavasti digitaalista siirtymää tai siirtymää kohti ympäristön kannalta kestävää toimintaa, kuten vähähiilistä, ilmastoneutraalia tai ilmastonmuutosta sietävää toimintaa. Valvontaviranomainen kiinnittää erityisesti huomiota Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/852 (54), ns. EU:n luokitusjärjestelmäasetuksen, 3 artiklaan, ”ei merkittävää haittaa” -periaate mukaan lukien, ja tarvittaessa muihin vastaaviin arviointitapoihin. Lisäksi valvontaviranomainen voi kilpailuun ja kauppaan kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia arvioidessaan tarvittaessa ottaa huomioon tuetun toiminnan kielteiset ulkoisvaikutukset, jos ne vaikuttavat haitallisesti ETA-valtioiden väliseen kilpailuun ja kauppaan yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla luomalla tai pahentamalla markkinoiden tehottomuutta (55). |
106. |
Alueellisen tuen mahdollisesti aiheuttamat kielteiset vaikutukset voidaan jakaa kahteen kilpailua ja kauppaa mahdollisesti vääristävään päätyyppiin. Näitä ovat tuotemarkkinavääristymät ja sijaintipaikkaa koskevat vaikutukset. Molemmat vääristymät voivat johtaa allokatiiviseen tehottomuuteen (joka haittaa sisämarkkinoiden taloudellista suorituskykyä) ja jakautumisongelmiin (taloudellisen toiminnan jakautuminen eri alueille). |
107. |
Yksi mahdollinen valtiontuen haittavaikutus on se, että tuki estää markkinoita tuottamasta tehokkaita tuloksia niin, että tehokkaimmat tuottajat palkittaisiin ja vähiten tehokkaille tuottajille aiheutuisi paineita parantaa tehokkuuttaan, järjestää toimintansa uudelleen tai poistua markkinoilta. Valtiontuki, joka lisää huomattavasti kapasiteettia tehottomilla markkinoilla, voi kohtuuttomasti vääristää kilpailua, sillä liikakapasiteetin luominen tai säilyttäminen voi johtaa voittomarginaaleihin kohdistuviin paineisiin ja kilpailijoiden investointien vähenemiseen tai jopa niiden poistumiseen markkinoilta. Tämä voi johtaa tilanteeseen, jossa kilpailijat, jotka muutoin kykenisivät kilpailemaan markkinoilla, ajetaan markkinoilta. Tuki saattaa myös estää yrityksiä tulemasta markkinoille tai laajentumasta niillä ja vähentää kilpailijoiden kannusteita innovoida. Tämä saattaa johtaa tehottomiin markkinarakenteisiin, jotka ovat pitkällä aikavälillä haitallisia myös kuluttajien kannalta. Tuen saatavuus voi lisäksi johtaa siihen, että mahdollisista tuensaajista tulee ylimielisiä tai riskihakuisempia. Pitkällä aikavälillä sillä on todennäköisesti kielteinen vaikutus alan kokonaistulokseen. |
108. |
Tuella voi olla myös vääristäviä vaikutuksia, sillä se voi lisätä tuensaajan huomattavaa markkinavoimaa tai säilyttää sen. Myös silloin kun tuki ei vahvista huomattavaa markkinavoimaa suoraan, se voi lisätä sitä välillisesti estämällä olemassa olevien kilpailijoiden laajentumisen, aiheuttamalla niiden poistumisen markkinoilta tai estämällä uusien kilpailijoiden tulon markkinoille. |
109. |
Tuotemarkkinoihin kohdistuvien vääristymien lisäksi alueellinen tuki vaikuttaa lähtökohtaisesti myös taloudellisen toiminnan sijaintiin. Jos yhdelle alueelle investoidaan tuen johdosta, toinen alue menettää kyseisen mahdollisuuden. Nämä kielteiset vaikutukset alueilla, joihin tuki vaikuttaa epäsuotuisasti, voivat aiheuttaa taloudellisen toiminnan ja työpaikkojen häviämistä myös alihankkijoiden keskuudessa. Kielteiset vaikutukset voivat johtaa myös myönteisten ulkoisvaikutusten (esimerkiksi klusterivaikutuksen, tiedon leviämisen ja koulutuksen) menettämiseen. |
110. |
Alueellisen tuen maantieteellinen kohdentaminen erottaa alueellisen tuen muista horisontaalisen tuen muodoista. Alueelliselle tuelle on ominaista, että sen tarkoituksena on vaikuttaa sijoittajien investointihankkeiden sijaintipaikan valintaan. Kun alueellisella tuella korvataan alueellisista rajoitteista johtuvia lisäkustannuksia ja tuetaan lisäinvestointeja tukialueilla viemättä investointeja pois muilta yhtä kehittyneiltä tai vähemmän kehittyneiltä tukialueilta, se vaikuttaa sekä alueen kehitykseen että koheesioon ja loppujen lopuksi hyödyttää koko Euroopan talousaluetta. Alueellisen tuen mahdollisia negatiivisia vaikutuksia sijoittautumiseen on jo rajoitettu aluetukikartoissa, joissa määritellään alueet, joilla alueellista tukea voidaan myöntää, ottaen huomioon alueellista taloudellista kehitystä ja koheesiota koskevat tavoitteet sekä hyväksyttävät tuen enimmäisintensiteetit. Arvioitaessa tuen vaikutusta alueen kehitykseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen on kuitenkin tärkeää ymmärtää, mitä olisi tapahtunut ilman tukea. |
5.6.2 Kilpailua ja kauppaa selvästi haittaavat vaikutukset
111. |
Valvontaviranomainen yksilöi useita tilanteita, joissa alueellisen investointituen kielteiset vaikutukset kilpailuun ja ETA-valtioiden väliseen kauppaan ovat selvästi myönteisiä vaikutuksia suuremmat, jolloin tuen ei todennäköisesti katsota soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan. |
5.6.2.1
112. |
Kuten kappaleessa 107 tuodaan esiin, arvioidessaan tuen kielteisiä vaikutuksia valvontaviranomainen ottaa huomioon hankkeesta johtuvan tuotantokapasiteetin lisäyksen, kun on kyse tehottomista markkinoista. |
113. |
Kun valtiontuki mahdollistaa markkinoiden tuotantokapasiteettia lisäävät investoinnit, on vaarana, että tuki vaikuttaa kielteisesti tuotantoon tai investointeihin ETA-alueen muissa osissa. Tämä on erityisesti todennäköistä silloin, kun kapasiteetin lisäys ylittää markkinoiden kasvun tai markkinoilla on liikakapasiteettia. |
114. |
Näin ollen silloin, kun investointi johtaa liikakapasiteetin luomiseen tai lisääntymiseen rakenteellisesti absoluuttisesti taantuvilla markkinoilla (eli supistuvilla markkinoilla) (56), valvontaviranomainen katsoo, että tuella on kielteinen vaikutus, jota myönteiset vaikutukset eivät todennäköisesti kompensoi. Tämä koskee erityisesti skenaarion 1 tilanteita (investointipäätökset). |
115. |
Skenaarion 2 mukaisissa tilanteissa (sijaintipaikkaa koskevat päätökset), joissa investointi tehtäisiin joka tapauksessa samoille maantieteellisille markkinoille tai poikkeustapauksessa eri maantieteellisille markkinoille mutta joissa myynti kohdistuu samoille maantieteellisille markkinoille, tuki vaikuttaa vain sijaintipaikkaa koskevaan päätökseen – mikäli se on rajoitettu vähimmäismäärään, joka tarvitaan sijaintipaikkaa koskevan haitan kompensoimiseksi, eikä se lisää tuensaajan maksuvalmiutta. Tässä tilanteessa investointihanke loisi lisäkapasiteettia kyseisillä maantieteellisillä markkinoilla tuesta riippumatta. Näin ollen myönteiset tulokset liikakapasiteetin suhteen olisivat periaatteessa samat tuesta riippumatta. Jos vaihtoehtoinen investoinnin sijaintipaikka on kuitenkin eri maantieteellisillä markkinoilla ja tuki johtaa liikakapasiteetin luomiseen rakenteellisesti absoluuttisesti taantuvilla markkinoilla, pätevät kappaleen 114 päätelmät. |
5.6.2.2
116. |
Kuten kappaleissa 109 ja 110 todetaan, arvioidessaan tuen kielteisiä vaikutuksia valvontaviranomaisen on otettava huomioon sen vaikutukset taloudellisen toiminnan sijaintipaikkaan. |
117. |
Skenaarion 2 mukaisissa tilanteissa (sijaintipaikkaa koskevat päätökset), joissa investointi olisi ilman tukea sijoitettu alueelle, jonka alueellinen tuki-intensiteetti (57) on sama tai korkeampi kuin kohdealueen intensiteetti, kyseessä on kielteinen vaikutus, jota myönteiset vaikutukset eivät todennäköisesti kompensoi, koska se tuki on jo lähtökohtaisesti vastoin alueellisen tuen perusteita. |
5.6.2.3
118. |
Kun arvioidaan ilmoitusta edellyttäviä toimenpiteitä, valvontaviranomainen pyytää kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella se voi arvioida, johtaisiko valtiontuki todennäköisesti merkittävään työpaikkojen menetykseen olemassa olevilla sijaintipaikoilla ETA-alueella. Jos tällaisessa tilanteessa tuensaaja voi investoinnin avulla siirtää toiminnon kohdealueelle ja jos tuen ja toiminnon siirron välillä on syy-yhteys, kyseessä on kielteinen vaikutus, jota myönteiset seikat eivät todennäköisesti kompensoi. |
5.6.3 Investointitukiohjelmat
119. |
Investointitukiohjelmat eivät saa johtaa merkittäviin kilpailun ja kaupan vääristymiin. Vaikka vääristymien voidaan katsoa olevan rajoitettuja yksittäisellä tasolla (jos kaikki investointituelle asetetut edellytykset täyttyvät), tukiohjelmat voivat silti johtaa suuriin vääristymiin kasautumisen vuoksi. Tällaiset vääristymät voivat vaikuttaa tuotosmarkkinoihin luomalla tai pahentamalla liikakapasiteettia tai johtamalla tiettyjen tuensaajien huomattavan markkinavoiman syntymiseen, lisääntymiseen tai säilymiseen tavalla, jolla on kielteinen vaikutus dynaamisiin kannusteisiin. Tukiohjelmien puitteissa myönnetty tuki voi myös johtaa merkittävään taloudellisen toiminnan menetykseen muilla ETA-sopimuksen piiriin kuuluvilla alueilla. Jos tukiohjelma keskittyy tietyille aloille, tällaisten vääristymien riski on vielä suurempi. |
120. |
Sen vuoksi ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava, että kielteiset vaikutukset rajoittuvat vähimmäismäärään ottaen huomioon esimerkiksi hankkeiden koon, yksittäiset ja kumulatiiviset tukimäärät, oletetut tuensaajat ja kohdealojen ominaispiirteet. Jotta valvontaviranomainen voi arvioida todennäköisiä kielteisiä vaikutuksia, ETA:n EFTA-valtiot voivat toimittaa kaikki käytettävissään olevat vaikutustenarvioinnit ja samanlaisista aikaisemmista tukiohjelmista jälkikäteen tehdyt arvioinnit. |
121. |
Myöntäessään ohjelman perusteella tukea yksittäisiin hankkeisiin tukea myöntävän viranomaisen on todennettava ja vahvistettava, että tuki ei johda kappaleissa 111–118 kuvattuihin selvästi kielteisiin vaikutuksiin. Tämä todentaminen voidaan tehdä niiden tietojen perusteella, jotka tuensaaja on toimittanut tukea hakiessaan, ja vakiomuotoisessa tukihakemuksessa annetun ilmoituksen perusteella, jossa olisi mainittava vaihtoehtoinen sijaintipaikka, jos tukea ei myönnetä. |
5.6.4 Ilmoitusta edellyttävä yksittäinen investointituki
122. |
Arvioidessaan yksittäisen tuen kielteisiä vaikutuksia valvontaviranomainen tekee eron kappaleissa 96 ja 97 kuvailtujen kahden vaihtoehtoisen tilanteen välillä. |
5.6.4.1
123. |
Skenaarion 1 mukaisissa tilanteissa valvontaviranomainen keskittyy erityisesti kielteisiin vaikutuksiin, jotka liittyvät taantuvien alojen liikakapasiteetin kasvuun, markkinoilta poistumisen ehkäisemiseen ja huomattavan markkinavoiman käsitteeseen. Näitä kielteisiä vaikutuksia kuvaillaan kappaleissa 124–133 ja ne on tasapainotettava tuen myönteisten vaikutusten kanssa. Jos kuitenkin havaitaan, että tuki johtaisi kappaleessa 114 kuvailtuihin selviin kielteisiin vaikutuksiin, on epätodennäköistä, että myönteiset vaikutukset kompensoivat kielteiset vaikutukset, eikä tuen voida katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan. |
124. |
Kilpailuun ja kauppaan kohdistuvien mahdollisten vääristymien kartoittamiseksi ja arvioimiseksi ETA:n EFTA-valtioiden olisi toimitettava todisteita, joiden perusteella valvontaviranomainen voi määrittää kyseiset tuotemarkkinat (tuotteet, joihin tuensaajan toiminnan muuttuminen vaikuttaa) ja vaikutuksen piiriin kuuluvat kilpailijat ja asiakkaat/kuluttajat. Kyseessä oleva tuote on tyypillisesti investointihankkeen kattama tuote (58). Kun hanke koskee välituotetta, jota ei juurikaan myydä markkinoilla, kyseinen tuote voi olla myös tuotantoketjun jälkipään tuote. Merkityksellisiin tuotemarkkinoihin kuuluvat kyseinen tuote ja tuotteet, joita kuluttaja (tuotteiden ominaisuuksien, hintojen tai käyttötarkoituksen vuoksi) tai tuottaja (tuotantolaitteiden joustavuuden vuoksi) pitää sen korvaavina tuotteina. |
125. |
Valvontaviranomainen soveltaa useita perusteita arvioidessaan näitä mahdollisia vääristymiä, kuten kyseisten tuotemarkkinoiden rakennetta, markkinoiden toimintaa (taantuvat vai kasvavat markkinat), tuensaajan valintaprosessia, markkinoille tulon ja sieltä poistumisen esteitä sekä tuotteiden erilaistamista. |
126. |
Jos yritys järjestelmällisesti tukeutuu valtiontukeen, se voi olla osoitus siitä, että yritys ei kestä kilpailua omin voimin tai että se saa kohtuutonta etua kilpailijoihin verrattuna. |
127. |
Valvontaviranomainen erottaa kaksi pääasiallista tuotemarkkinoihin kohdistuvien mahdollisten kielteisten vaikutusten lähdettä:
|
128. |
Arvioidessaan, voidaanko tuen avulla luoda tai säilyttää tehottomia markkinarakenteita, valvontaviranomainen ottaa huomioon hankkeesta johtuvan tuotantokapasiteetin lisäyksen ja sen, onko kyse tehottomista markkinoista. |
129. |
Jos kyseessä ovat kasvavat markkinat, on yleensä vähemmän syytä huoleen siitä, että tuella on kielteinen vaikutus dynaamisiin kannusteisiin tai että se kohtuuttomasti estää markkinoilta poistumista tai markkinoille tuloa. |
130. |
Enemmän huolta aiheuttaa tilanne, jossa on kyse taantuvista markkinoista. Valvontaviranomainen erottaa toisistaan tapaukset, joissa markkinat ovat pitkällä aikavälillä rakenteellisesti taantuvat (eli ne supistuvat), ja tapaukset, joissa markkinat ovat suhteellisesti taantuvat (eli ne kasvavat edelleen mutta eivät ylitä vertailukohteena olevaa kasvua). |
131. |
Markkinoiden tehottomuutta mitataan yleensä ottamalla vertailukohdaksi ETA-alueen bruttokansantuote (BKT) kolmen vuoden ajalta ennen hankkeen aloittamista (vertailuarvo). Sitä voidaan mitata myös seuraavien 3–5 vuoden ennustetun kasvun perusteella. Tähän liittyviä indikaattoreita voivat olla kyseisten markkinoiden ennustettu kasvu, odotettu kapasiteetin käyttöaste ja kapasiteetin lisäyksen todennäköinen vaikutus kilpailijoihin hintojen ja voittomarginaalien välityksellä. |
132. |
Joissain tapauksissa kyseisten tuotemarkkinoiden kasvu ETA-alueella ei ehkä ole asianmukainen vertailukohde tarkasteltaessa tuen vaikutuksia, erityisesti silloin, kun maantieteelliset markkinat ovat maailmanlaajuiset. Tällaisissa tapauksissa valvontaviranomainen tarkastelee tuen vaikutusta kyseisiin markkinarakenteisiin, erityisesti sitä, voiko tuen myöntäminen johtaa ETA-alueella toimivien tuottajien syrjäytymiseen markkinoilta. |
133. |
Arvioidessaan huomattavan markkinavoiman olemassaoloa valvontaviranomainen ottaa huomioon tuensaajan aseman tietyn ajanjakson aikana ennen tuen saantia ja oletetun markkina-aseman investoinnin toteuttamisen jälkeen. Valvontaviranomainen ottaa huomioon sekä tuensaajan että sen kilpailijoiden markkinaosuudet ja muita asiaankuuluvia tekijöitä. Se arvioi esimerkiksi markkinarakennetta tarkastelemalla markkinoiden keskittymistä, markkinoille tulon mahdollisia esteitä (59), ostajien neuvotteluvoimaa (60) sekä laajentumisen tai markkinoilta poistumisen esteitä. |
5.6.4.2
134. |
Jos vertailuanalyysi osoittaa, että investointi olisi tehty ilman tukea toisessa paikassa (skenaario 2) kyseisen tuotteen samoilla maantieteellisillä markkinoilla, ja jos tuki on oikeasuhteista, liikakapasiteettiin tai huomattavaan markkinavoimaan liittyvä tulos on todennäköisesti periaatteessa sama tuesta riippumatta. Tällaisissa tapauksissa on todennäköistä, että tuen myönteiset vaikutukset ovat suuremmat kuin rajalliset kielteiset vaikutukset kilpailuun. Jos vaihtoehtoinen sijaintipaikka on ETA-alueella, valvontaviranomainen on kuitenkin erityisen huolestunut vaihtoehtoiseen sijaintipaikkaan liittyvistä kielteisistä vaikutuksista. Jos tuki näin ollen johtaa kappaleissa 117 ja 118 kuvailtuihin selviin kielteisiin vaikutuksiin, on epätodennäköistä, että mahdolliset myönteiset vaikutukset kompensoivat kielteiset vaikutukset, ja tuen ei todennäköisesti katsota soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan. |
5.6.5 Toimintatukiohjelmat
135. |
Jos tuki on välttämätön ja oikeasuhteinen kohdassa 5.1.3 esitetyn aluekehityksen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisen saavuttamiseksi, on todennäköistä, että tuen myönteiset vaikutukset kompensoivat sen kilpailuun ja ETA-valtioiden väliseen kauppaan kohdistuvat kielteiset vaikutukset. Joissain tapauksissa tuki voi kuitenkin johtaa markkinarakenteen tai toimialan tai teollisuusalan ominaispiirteiden muuttumiseen niin, että se voi merkittävästi vääristää kilpailua asettamalla markkinoille tulolle tai niiltä poistumiselle esteitä, johtamalla korvaavuusvaikutuksiin tai muuttamalla kauppavirtojen suuntaa. Näissä tapauksissa on epätodennäköistä, että myönteiset vaikutukset kompensoivat havaitut kielteiset vaikutukset. |
5.7 Avoimuus
136. |
ETA:n EFTA-valtioiden on julkaistava seuraavat tiedot Euroopan komission valtiontukien avoimuusmoduulissa (61) tai kattavalla valtiontukisivustolla kansallisella tai alueellisella tasolla:
|
137. |
Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeille myönnetyn tuen osalta kappaleessa 136 tarkoitetut tiedot on julkaistava sen ETA-valtion verkkosivustolla, jossa kyseessä oleva hallintoviranomainen (62) sijaitsee. Yhteistyöhön osallistuvat ETA-valtiot voivat vaihtoehtoisesti päättää, että niistä kukin julkaisee omalla alueellaan toteutettuja tukitoimenpiteitä koskevat tiedot verkkosivustollaan. |
138. |
ETA:n EFTA-valtioiden on järjestettävä kappaleessa 136 tarkoitetut kattavat valtiontukien verkkosivustonsa siten, että tiedot löytyvät helposti. Tiedot on julkaistava sellaisessa avoimessa taulukkodatamuodossa, joka mahdollistaa hakujen tekemisen sekä tietojen poimimisen, lataamisen ja julkaisemisen helposti internetissä, esimerkiksi csv- tai xml-muodossa. Verkkosivuston on oltava suuren yleisön käytettävissä ilman rajoituksia, kuten käyttäjän aikaisempaa rekisteröitymistä. |
139. |
Veroetuuksiin perustuvien ohjelmien tapauksessa kappaleen 136 kohdan 2 edellytysten katsotaan täyttyvän, jos ETA:n EFTA-valtiot julkaisevat vaaditut tiedot yksittäisistä tukimääristä seuraavia vaihteluvälejä käyttäen (miljoonaa euroa):
|
140. |
Kappaleen 136 kohdassa 2 mainitut tiedot on julkaistava kuuden kuukauden kuluessa tuen myöntämisestä. Veroetuutena myönnettävän tuen tapauksessa tiedot on julkaistava vuoden kuluessa veroilmoituksen määräpäivästä (63). Jos on kyse sääntöjenvastaisesta tuesta, jonka todetaan myöhemmin soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, ETA:n EFTA-valtioiden on julkaistava nämä tiedot jälkikäteen kuuden kuukauden kuluessa valvontaviranomaisen päätöksen päivämäärästä. ETA-sopimuksen mukaisten valtiontukisääntöjen täytäntöönpanon valvonnan mahdollistamiseksi tiedot on asetettava saataville vähintään 10 vuoden ajaksi tuen myöntämisestä. |
141. |
Valvontaviranomainen julkaisee verkkosivustollaan linkit kappaleessa 136 tarkoitetuille valtiontukisivustoille. |
6. ARVIOINTI
142. |
Varmistaakseen, että kilpailun ja kaupan vääristyminen on rajallista, valvontaviranomainen voi edellyttää, että kappaleessa 143 tarkoitetuille tukiohjelmille tehdään jälkiarviointi. Arvioinnit tehdään tukiohjelmille, joissa mahdollinen kilpailun vääristyminen on erityisen suurta, eli ne voivat uhata rajoittaa tai vääristää kilpailua merkittävästi, jos niiden täytäntöönpanoa ei tarkisteta hyvissä ajoin. |
143. |
Jälkiarviointeja saatetaan edellyttää tukiohjelmissa, joiden budjetti on suuri tai joihin sisältyy uusia ominaispiirteitä, tai kun on odotettavissa merkittäviä markkinoihin, teknologiaan tai sääntelyyn liittyviä muutoksia. Arviointeja edellytetään joka tapauksessa ohjelmissa, joissa valtiontukibudjetti tai kirjatut menot ovat jonakin vuotena yli 150 miljoonaa euroa tai koko niiden keston aikana yli 750 miljoonaa euroa. Viimeksi mainittu tarkoittaa ohjelman ja mahdollisten sitä edeltävien ohjelmien, joilla on vastaava tavoite ja maantieteellinen alue, yhdistettyä kestoa alkaen 1. tammikuuta 2022. Ottaen huomioon arvioinnin tavoitteet ja sen, että vältetään kohtuuttoman hallinnollisen rasituksen kohdistuminen ETA:n EFTA-valtioihin, jälkiarvioinnit ovat välttämättömiä vain silloin, kun tukiohjelman kokonaiskesto ylittää kolme vuotta alkaen 1. tammikuuta 2022. |
144. |
Jälkiarviointia koskevasta vaatimuksesta voidaan luopua niissä tukiohjelmissa, jotka seuraavat välittömästi ohjelmaa, jolla on ollut samanlainen tavoite ja maantieteellinen alue ja jolle on tehty arviointi, josta on laadittu lopullinen arviointikertomus valvontaviranomaisen hyväksymän arviointisuunnitelman mukaisesti ja josta ei ole saatu kielteisiä tuloksia. Jos ohjelman lopullinen arviointikertomus ei ole hyväksytyn arviointisuunnitelman mukainen, ohjelma on keskeytettävä välittömästi. |
145. |
Arvioinnissa olisi pyrittävä tarkistamaan, onko tukiohjelman ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvuuden taustalla olevat oletukset ja edellytykset täytetty, erityisesti tukitoimenpiteen välttämättömyys ja tehokkuus sen yleisten ja erityisten tavoitteiden perusteella. Siinä olisi arvioitava myös ohjelman vaikutusta kilpailuun ja kauppaan. |
146. |
Olennainen osa valvontaviranomaisen tekemää ohjelman arviointia on arviointisuunnitelman luonnos, joka ETA:n EFTA-valtioiden on ilmoitettava kappaleen 143 mukaisen arviointivaatimuksen piiriin kuuluvista tukiohjelmista seuraavasti:
|
147. |
Arviointisuunnitelman luonnoksen on oltava valvontaviranomaisen esittämien yhteisten menetelmällisten periaatteiden mukainen (64). ETA:n EFTA-valtioiden on julkaistava valvontaviranomaisen hyväksymä arviointisuunnitelma. |
148. |
Jälkiarvioinnin tekijän on oltava tuen myöntävästä viranomaisesta riippumaton asiantuntija, ja arviointi on tehtävä arviointisuunnitelman mukaisesti. Jokaiseen arviointiin on sisällyttävä vähintään yksi väliarviointikertomus ja yksi lopullinen arviointikertomus. ETA:n EFTA-valtioiden on julkaistava molemmat kertomukset. |
149. |
Jälkiarviointikertomus on toimitettava valvontaviranomaiselle riittävän ajoissa, jotta valvontaviranomainen voi arvioida tukijärjestelmän voimassaolon mahdollista jatkamista, ja viimeistään yhdeksän kuukautta ennen sen voimassaolon päättymistä. Kyseistä aikaa voidaan lyhentää ohjelmissa, joihin kohdistuu arviointivaatimus niiden kahden viimeisen toteutusvuoden aikana. Arvioinnin tarkka laajuus ja järjestelyt määritetään tukiohjelman hyväksymispäätöksessä. Kaikkia myöhempiä tukitoimenpiteitä, joilla on vastaava tavoite, koskevissa ilmoituksissa on kuvailtava, miten arvioinnin tulokset on otettu huomioon. |
7. ALUETUKIKARTAT
150. |
Valvontaviranomainen esittää tässä jaksossa perusteet, joiden pohjalta voidaan määrittää ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan edellytysten mukaiset alueet. Alueiden, jotka täyttävät kyseiset edellytykset ja jotka ETA:n EFTA-valtiot haluavat nimetä a- tai c-alueiksi (65), on käytävä ilmi aluetukikartasta, josta on ilmoitettava valvontaviranomaiselle ja joka tämän on hyväksyttävä ennen kuin alueellista tukea voidaan myöntää kyseisillä alueilla sijaitseville yrityksille. |
151. |
Aluetukikartoissa on myös määritettävä kyseisiin alueisiin hyväksytyn kartan voimassaoloaikana sovellettavat tuen enimmäisintensiteetit. |
152. |
Kun harkinnanvaraisia tukitoimenpiteitä koskevat tukihakemukset on jätetty jo ennen kartan voimaantuloa, alkuperäisessä tukihakemuksessa määriteltyä ”tarpeelliseksi katsottua tuen määrää” ei pidä muuttaa takautuvasti hankkeen töiden aloittamisen jälkeen näiden suuntaviivojen perusteella mahdollisesti saatavilla olevan korkeamman tuki-intensiteetin perustelemiseksi, jotta tuen kannustava vaikutus säilyy. |
153. |
Näiden suuntaviivojen perusteella saatavilla olevaa tuen enimmäisintensiteettiä voidaan soveltaa veroetuuksiin perustuvissa automaattisissa tukijärjestelmissä vain hankkeisiin, jotka on aloitettu päivänä, jona kyseisen tuen enimmäisintensiteetin korotusta alettiin soveltaa kansallisten sääntöjen mukaisesti, tai tämän päivän jälkeen. Hankkeisiin, jotka on aloitettu ennen kyseistä päivää, sovelletaan edelleen edellisen aluetukikartan nojalla hyväksyttyä tuen enimmäisintensiteettiä. |
7.1 Alueelliseen tukeen oikeutettujen alueiden väestökattavuus
154. |
Koska aluetuen myöntäminen on poikkeus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisestä valtiontukikiellosta, komissio katsoo, että EU27:n a- ja c-alueiden yhteenlasketun väestömäärän on oltava pienempi kuin ei-nimettyjen alueiden. Nimettyjen EU27:n alueiden kokonaisväestökattavuuden olisi sen vuoksi oltava vähemmän kuin 50 prosenttia EU27:n väestömäärästä. |
155. |
Alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa vuosille 2014–2020 (66) komissio asetti a- ja c-alueiden kokonaiskattavuudeksi 47 prosenttia EU28:n väestöstä. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan erottua EU:sta komissio katsoo, että EU27:n kokonaisväestökattavuuden lisääminen 48 prosenttiin on asianmukaista. |
156. |
Näin ollen voimassa olevissa alueellisia valtiontukia koskevissa komission suuntaviivoissa (67) jäsenvaltioiden a- ja c-alueiden enimmäiskattavuudeksi on asetettu 48 prosenttia EU27:n väestöstä. |
156 a. |
Valvontaviranomainen yhtyy komission näkemykseen. Näin ollen näissä suuntaviivoissa olisi vahvistettava vastaava kokonaiskattavuuden enimmäismäärä koko ETA-alueelle, johon ETA:n EFTA-valtiot kuuluvat. Tämä ETA-alueen kattava enimmäismäärä saadaan lisäämällä ETA:n EFTA-valtioiden väestömäärä komission suuntaviivoissa vahvistettuun enimmäiskattavuutta koskevaan laskelmaan. Näin ollen kaikkien a- ja c-alueiden enimmäiskattavuudeksi on näissä suuntaviivoissa asetettu 48 prosenttia ETA-alueen kokonaisväestöstä Eurostatin vuoden 2018 tietojen perusteella. |
7.2 ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeus
157. |
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätään, että ”tukea taloudellisen kehityksen edistämiseksi alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma” voidaan pitää ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana. Unionin tuomioistuimen mukaan se, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa käytetään poikkeuksesta määrättäessä ilmaisuja ”poikkeuksellinen” ja ”vakava”, osoittaa, että mainittu alakohta koskee vain sellaisia alueita, joilla taloudellinen tilanne on äärimmäisen epäsuotuisa, kun sitä verrataan koko unioniin (68). |
158. |
Valvontaviranomainen katsoo, että ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätyt edellytykset täyttyvät niiden tason 2 tilastoalueiden osalta, joiden bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden on enintään 75 prosenttia ETA:n keskiarvosta (69). |
159. |
Näin ollen ETA:n EFTA-valtiot voivat nimetä seuraavat alueet a-alueiksi:
|
160. |
Kunkin ETA:n EFTA-valtion tukikelpoiset a-alueet on lueteltu liitteessä I. Yksikään ETA:n EFTA-valtioiden alue ei täyttänyt ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätyn poikkeuksen edellytyksiä silloin, kun nämä suuntaviivat hyväksyttiin. |
7.3 ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus
161. |
ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana voidaan pitää ”tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksessa sallitaan tiettyjen alueiden kehittäminen, mitä ei rajoiteta 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla taloudellisilla edellytyksillä, jos tuki ”ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”. Tämä määräys antaa komissiolle toimivallan hyväksyä tuen taloudellisen kehityksen edistämiseen sellaisilla jäsenvaltion alueilla, jotka ovat epäedullisessa asemassa kansalliseen keskiarvoon nähden (72). Valvontaviranomainen katsoo, että sama pätee ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohtaan. |
162. |
C-alueiden enimmäisväestökattavuus ETA-alueella, jäljempänä ’c-väestökattavuus’, saadaan vähentämällä ETA:n tukikelpoisten a-alueiden väestömäärä kappaleen 156 a mukaisesta koko ETA-alueen enimmäisväestökattavuudesta. |
163. |
C-alueita on kahdenlaisia:
|
7.3.1 Ennalta määritellyt c-alueet
7.3.1.1
164. |
[…] (73). |
165. |
Valvontaviranomainen katsoo, että ETA:n EFTA-valtioiden c-väestökattavuuden on oltava riittävä, jotta c-alueiksi voidaan nimetä alueet, joiden väestötiheys on alhainen. |
166. |
Seuraavat alueet katsotaan ennalta määritellyiksi c-alueiksi:
|
167. |
Ennalta määritellyn c-väestökattavuuden jako kunkin ETA:n EFTA-valtion osalta esitetään liitteessä I. Tätä väestökattavuusjakoa voidaan käyttää vain ennalta määriteltyjen c-alueiden nimeämiseen. |
7.3.1.2
168. |
ETA:n EFTA-valtiot voivat nimetä c-alueiksi kappaleessa 166 tarkoitetut ennalta määritellyt c-alueet. |
169. |
Harvaan asuttujen alueiden osalta ETA:n EFTA-valtioiden olisi periaatteessa nimettävä c-alueiksi tason 2 tilastoalueet, joilla on vähemmän kuin 8 asukasta neliökilometrillä, tai tason 3 tilastoalueet, joilla on vähemmän kuin 12,5 asukasta neliökilometrillä. ETA:n EFTA-valtiot voivat kuitenkin nimetä osia tason 3 tilastoalueista, joilla on vähemmän kuin 12,5 asukasta neliökilometrillä, tai muita kyseisten tason 3 tilastoalueiden viereisiä yhtenäisiä alueita, jos näillä alueilla on vähemmän kuin 12,5 asukasta neliökilometrillä. Hyvin harvaan asuttujen alueiden osalta ETA:n EFTA-valtiot voivat nimetä tason 2 tilastoalueita, joilla on vähemmän kuin 8 asukasta neliökilometrillä, tai muita kyseisten tason 2 tilastoalueiden viereisiä alueita, jos näillä alueilla on vähemmän kuin 8 asukasta neliökilometrillä eikä hyvin harvaan asuttujen alueiden ja harvaan asuttujen alueiden väestö yhdessä ylitä kappaleessa 167 tarkoitettua c-väestökattavuutta. |
7.3.2 Ennalta määrittelemättömät c-alueet
7.3.2.1
170. |
Ennalta määrittelemättömien c-alueiden enimmäisväestökattavuus ETA-alueella saadaan vähentämällä EU27:n ja ETA:n EFTA-valtioiden tukikelpoisten a-alueiden ja ennalta määriteltyjen c-alueiden väestömäärä kappaleen 156 a mukaisesta koko ETA-alueen enimmäisväestökattavuudesta. Ennalta määrittelemätön c-väestökattavuus jaetaan ETA:n EFTA-valtioiden kesken soveltaen liitteessä III esitettyä menetelmää. |
7.3.2.2
171. |
Jotta voitaisiin varmistaa jatkuvuus aluetukikartoissa ja kaikkien jäsenvaltioiden vähimmäistoimintamahdollisuudet, komissio katsoo, ettei minkään jäsenvaltion pitäisi menettää yli 30:ä prosenttia kokonaisväestökattavuudestaan kauteen 2017–2020 verrattuna ja että kaikilla jäsenvaltioilla olisi oltava vähimmäisväestökattavuus. |
172. |
Tämän johdosta poikkeuksena komission suuntaviivojen kappaleen 156 mukaiseen koko enimmäisväestökattavuuteen komissio korotti kunkin jäsenvaltion c-väestökattavuutta niin, että
|
172 a. |
Valvontaviranomainen yhtyy komission näkemykseen. Näin ollen c-väestökattavuutta korotetaan siten, että Liechtensteinin väestökattavuus on vähintään 7,5 prosenttia maan väestöstä. |
173. |
Ennalta määrittelemätön c-väestökattavuus, mukaan luettuina suojatoimenpiteet ja vähimmäisväestökattavuus, esitetään kunkin ETA:n EFTA-valtion osalta liitteessä I. |
7.3.2.3
174. |
Valvontaviranomainen katsoo, että ETA:n EFTA-valtioiden c-alueiden nimeämisessä käyttämien perusteiden olisi heijastettava erilaisia tilanteita, joissa alueellisen tuen myöntäminen voi olla perusteltua. Perusteiden olisi näin ollen kohdistuttava sosioekonomisiin, maantieteellisiin tai rakenteellisiin ongelmiin, joita todennäköisesti esiintyy c-alueilla, ja niiden olisi taattava riittävässä määrin, ettei aluetuen myöntäminen vaikuta kaupankäynnin edellytyksiin yhteisen edun vastaisella tavalla. |
175. |
ETA:n EFTA-valtiot voivat näin ollen nimetä c-alueiksi ennalta määrittelemättömät c-alueet, jotka on määritelty seuraavien kriteerien perusteella:
|
176. |
Kappaleessa 175 esitettyjä arviointikriteerejä sovellettaessa vierekkäisten alueiden käsitteellä tarkoitetaan kokonaisia paikallisten hallintoyksiköiden alueita (LAU-alueita) (82) tai LAU-alueiden ryhmää (83). LAU-alueiden ryhmän katsotaan muodostavan vierekkäisten alueiden kokonaisuuden, jos jokaisella alueella on hallinnollinen raja toisen niin ikään ryhmään kuuluvan alueen kanssa (84). |
177. |
Se, onko kussakin ETA:n EFTA-valtiossa sallittua väestökattavuutta noudatettu, arvioidaan ottamalla huomioon kyseisten alueiden kokonaisväestömäärä viimeisimpien kansallisen tilastolaitoksen julkaisemien tilastotietojen perusteella. |
7.4 Alueelliseen investointitukeen sovellettavat tuen enimmäisintensiteetit
178. |
Valvontaviranomainen katsoo, että alueelliseen investointitukeen sovellettavissa tuen enimmäisintensiteeteissä on otettava huomioon ETA:n eri alueiden kehityserojen luonne ja suuruus. Tämän vuoksi a-alueiden tuki-intensiteettien olisi oltava korkeammat kuin c-alueiden. |
7.4.1 A-alueiden tuen enimmäisintensiteetit
179. |
A-alueiden tuki-intensiteetti suurille yrityksille saa olla enintään:
|
180. |
[…]. |
181. |
Kappaleessa 179 vahvistettuja tuki-intensiteettejä voidaan myös korottaa kohdissa 7.4.4 ja 7.4.5 tarkoitetuilla alueilla niin, että kyseisen alueen tuki-intensiteetti suurille yrityksille on enintään 70 prosenttia. |
7.4.2 C-alueiden tuen enimmäisintensiteetit
182. |
Tuki-intensiteetti suurille yrityksille saa olla enintään:
|
183. |
Entisillä a-alueilla kappaleen 182 kohdan 2 mukaista 15 prosentin tuki-intensiteettiä voidaan korottaa enintään 5 prosenttiyksikköä 31. joulukuuta 2024 asti. |
184. |
Jos c-alue on a-alueen vieressä, niillä c-alueella olevilla tason 3 tilastoalueilla tai tason 3 tilastoalueiden osilla, jotka ovat a-alueen vieressä, kappaleessa 182 määrättyjä tuki-intensiteettejä voidaan korottaa tarvittaessa niin, että kyseisten kahden alueen tuki-intensiteettien erotus ei ylitä 15:tä prosenttiyksikköä. |
185. |
Kappaleessa 182 määritettyjä tuki-intensiteettejä voidaan korottaa myös kohdassa 7.4.5 tarkoitetuilla alueilla. |
7.4.3 Pk-yritysten korotetut tuki-intensiteetit
186. |
Edellä kohdissa 7.4.1 ja 7.4.2 esitettyjä tuen enimmäisintensiteettejä voidaan korottaa enintään 20 prosenttiyksikköä pienten yritysten osalta ja enintään 10 prosenttiyksikköä keskisuurten yritysten osalta (85). |
7.4.4 Oikeudenmukaisen siirtymän rahaston tuensaajiksi nimettyjen alueiden korotetut tuki-intensiteetit (86)
187. |
[…] (87). |
7.4.5 Väestökadosta kärsivien alueiden korotetut tuki-intensiteetit
188. |
Edellä kohdassa 7.4.1 määrättyjä tuen enimmäisintensiteettejä voidaan korottaa 10 prosenttiyksikköä ja kohdassa 7.4.2 määrättyjä tuen enimmäisintensiteettejä voidaan korottaa 5 prosenttiyksikköä sellaisten tason 3 tilastoalueiden osalta, joiden kärsimä väestökato on yli 10 prosenttia kaudella 2009–2018 (88). |
7.5 Aluetukikarttojen ilmoittaminen ja arviointi
189. |
Kun nämä suuntaviivat on julkaistu, kunkin ETA:n EFTA-valtion olisi ilmoitettava valvontaviranomaiselle aluetukikartta, jota sovelletaan 1. tammikuuta 2022–31. joulukuuta 2027. Kussakin ilmoituksessa olisi esitettävä liitteen V mukaiset tiedot. |
190. |
Valvontaviranomainen tutkii jokaisen ETA:n EFTA-valtion ilmoittaman aluetukikartan ja tekee päätöksen kartan hyväksymisestä, jos kartta on näiden suuntaviivojen edellytysten mukainen. Kaikki aluetukikartat julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa, ja ne muodostavat olennaisen osan näitä suuntaviivoja. |
7.6 Muutokset
7.6.1 Väestökattavuusmarginaali
191. |
ETA:n EFTA-valtio voi omasta aloitteestaan määrittää kansallisen väestökattavuusmarginaalin, joka koostuu kyseisen ETA:n EFTA-valtion enimmäisväestökattavuuden, sellaisena kuin valvontaviranomainen (89) on sen kohdentanut, ja aluetukikartassa nimettyjen a- ja c-alueiden väestökattavuuden välisestä erosta. |
192. |
Jos ETA:n EFTA-valtio päättää luoda tällaisen marginaalin, se voi koska tahansa käyttää marginaalia lisätäkseen karttaan uusia c-alueita, kunnes kansallinen enimmäisväestökattavuus on saavutettu. Tätä varten ETA:n EFTA-valtio voi käyttää Eurostatin, kansallisen tilastolaitoksensa tai muiden tunnustettujen lähteiden toimittamia uusimpia sosioekonomisia tietoja. C-alueiden väestö olisi laskettava alustavaa karttaa laadittaessa käytettyjen väestötietojen perusteella. |
193. |
ETA:n EFTA-valtion on tehtävä ilmoitus valvontaviranomaiselle joka kerta, kun se aikoo käyttää väestökattavuusmarginaalia uusien c-alueiden lisäämiseen ennen muutoksen tekemistä. |
7.6.2 Väliarviointi
194. |
Aluetukikarttojen väliarviointi, jossa otetaan huomioon päivitetyt tilastotiedot, tehdään vuonna 2023. Valvontaviranomainen ilmoittaa kesäkuuhun 2023 mennessä väliarviointia koskevat tiedot. |
8. VUOSILLE 2014–2020 ANNETTUJEN ALUEELLISIA VALTIONTUKIA KOSKEVIEN SUUNTAVIIVOJEN MUUTTAMINEN
195. |
ETA:n EFTA-valtio voi myös muuttaa vuosien 2014–2021 aluetukikarttaansa kappaleen 189 mukaisessa ilmoituksessaan (90) korvatakseen alueet, jotka ovat tukikelpoisia vuosille 2014–2020 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella, alueilla, jotka ovat tukikelpoisia sen kartan perusteella, jonka valvontaviranomainen hyväksyy näiden suuntaviivojen kappaleen 190 mukaisesti. Arvioitu aluetukikartta on voimassa siitä päivästä, jona valvontaviranomaisen päätös vuosien 2014–2021 aluetukikartan ilmoitetusta muutoksesta hyväksytään, 31. joulukuuta 2021 asti. Päätöksessä ilmoitetaan lisäksi muutetun vuosien 2014–2021 aluetukikartan mukaisesti tukikelpoisten alueiden tuen enimmäisintensiteetit, jotka vastaavat vuosille 2014–2020 annetuissa alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa vahvistettuja tuen enimmäisintensiteettejä. Muutettu kartta on olennainen osa vuosille 2014–2020 annettuja alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja kyseisten suuntaviivojen kappaleen 157 mukaisesti. |
196. |
Muutetaan alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosille 2014–2020 seuraavasti:
”’aluetukikartalla’ luetteloa alueista, jotka ETA:n EFTA-valtio on nimennyt näissä suuntaviivoissa tai 1. tammikuuta 2022 alkaen sovellettavissa valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa vahvistettujen edellytysten mukaisesti ja jotka valvontaviranomainen on hyväksynyt;”
|
9. ALUETUKISÄÄNTÖJEN SOVELTAMISALA
197. |
Valvontaviranomainen soveltaa näiden suuntaviivojen periaatteita arvioidessaan kaikkien sellaisten ilmoitusta edellyttävien alueellisten tukien soveltuvuutta, jotka aiotaan myöntää 31. joulukuuta 2021 jälkeen. |
198. |
Ilmoituksia, jotka koskevat aluetukiohjelmia tai tukitoimenpiteitä, jotka myönnetään 31. joulukuuta 2021 jälkeen, ei voida pitää täydellisinä, ennen kuin valvontaviranomainen on tehnyt päätöksen kyseisen ETA:n EFTA-valtion aluetukikartan hyväksymisestä kohdassa 7.5 kuvailtujen järjestelyjen mukaisesti. |
199. |
Näiden suuntaviivojen täytäntöönpano johtaa joidenkin alueelliseen tukeen sovellettavien sääntöjen muuttumiseen. Siksi on välttämätöntä tarkastella uudelleen, ovatko kaikki voimassa olevat (91) aluetukiohjelmat, investointituki- ja toimintatukiohjelmat mukaan luettuina, joiden kesto ulottuu vuoden 2021 jälkeen, edelleen perusteltuja ja tuloksellisia. |
200. |
Tämän vuoksi valvontaviranomainen ehdottaa ETA:n EFTA-valtioille seuraavia aiheellisia toimenpiteitä pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti:
|
10. RAPORTOINTI JA SEURANTA
201. |
ETA:n EFTA-valtioiden on annettava vuosittain valvontaviranomaiselle kertomukset pöytäkirjan 3 ja valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL (92) (93) mukaisesti. |
202. |
ETA:n EFTA-valtioiden on säilytettävä tarkat tiedot kaikista tukitoimenpiteistä. Aineistoon on sisällyttävä kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella voidaan vahvistaa, että tukikelpoisia kustannuksia ja tuen enimmäisintensiteettejä koskevia edellytyksiä on noudatettu. ETA:n EFTA-valtioiden on säilytettävä asiakirja-aineisto 10 vuoden ajan tuen myöntämispäivästä ja toimitettava se valvontaviranomaiselle tämän pyynnöstä. |
11. TARKISTAMINEN
203. |
Valvontaviranomainen voi päättää näiden suuntaviivojen muuttamisesta milloin tahansa, jos tämä on tarpeen kilpailupolitiikkaan liittyvistä syistä tai muiden EU:n politiikan alojen ja kansainvälisten sitoumusten tai muiden perusteltujen syiden huomioon ottamiseksi. |
(*) Nämä suuntaviivat vastaavat Euroopan komission alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja (EUVL C 153, 29.4.2021, s. 1). Komission suuntaviivat eivät ole normatiivisia säädöksiä, minkä vuoksi ETA:n sekakomitean ei tarvitse ottaa niitä osaksi ETA-sopimusta.
(1) ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla aluetukikelpoiset alueet eli a-alueet ovat usein erityisen epäedullisessa asemassa ETA-alueella taloudellisen kehityksen kannalta. ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla aluetukikelpoiset alueet eli c-alueet ovat myös epäedullisessa asemassa mutta vähemmässä määrin. Koska ETA:n EFTA-valtioiden BKT asukasta kohti on suhteellisen korkea, mikään näiden valtioiden alue ei ole tällä hetkellä oikeutettu ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiseen poikkeukseen.
(2) […]
(3) Nämä suuntaviivat koskevat ETA:n EFTA-valtioiden eli Islannin, Liechtensteinin ja Norjan ETA-alueella myöntämää tukea. Kun näissä suuntaviivoissa mainitaan ’jäsenvaltiot’, valvontaviranomainen tarkoittaa myös Pohjois-Irlannin aluetta, kuten Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen liitteenä olevassa Irlantia/Pohjois-Irlantia koskevassa pöytäkirjassa on sovittu.
(4) Tämän vuoksi näihin tarkoituksiin myönnetyn tuen enimmäisintensiteetin alueellisia korotuksia ei katsota alueelliseksi tueksi.
(5) ETA:n EFTA-valtiot voivat määrittää kyseiset alueet aluetukikartassa jaksossa 7 vahvistettujen edellytysten perusteella.
(6) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.9.1980, Philip Morris Holland BV v. Euroopan yhteisöjen komissio, asia 730/79, ECLI:EU:C:1980:209, 17 kohta, ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 14.1.1997, Espanja v. komissio, C-169/95, ECLI:EU:C:1997:10, 20 kohta.
(7) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.12.1996, AIUFFASS ja AKT v. komissio, T-380/94, ECLI:EU:T:1996:195, 54 kohta.
(8) Ks. toimivuustarkastuksen tuloksista 30. lokakuuta 2020 annettu komission yksiköiden valmisteluasiakirja – SWD(2020) 257 final.
(9) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, 11. joulukuuta 2019 – COM(2019) 640 final.
(10) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, 10. maaliskuuta 2020 – COM(2020) 102 final.
(11) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, 19. helmikuuta 2020 – COM(2020) 67 final.
(12) […].
(*) Komissio on ottanut huomioon ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi oikeudenmukaisen siirtymän rahaston perustamisesta (COM(2020) 22 final) ja sisällyttänyt sen perusteella suuntaviivoihinsa myös erityissäännöksiä, joilla helpotetaan tukea oikeudenmukaisen siirtymän rahaston, jäljempänä ’JTF-rahasto’, yhteydessä koheesioperiaatteiden mukaisesti. Kyseisiä säännöksiä ei ole sisällytetty näihin suuntaviivoihin, koska niiden hyväksymisen aikaan ei ollut riittävän selvää, miten JTF-rahastoa käsiteltäisiin ETA-sopimuksen yhteydessä edellytysten asettamisen osalta. Tulevan kehityksen perusteella valvontaviranomainen voi harkita suuntaviivojen tarkistamista näiden ja muiden näkökohtien osalta.
(**) Osia komission suuntaviivojen tekstistä on kuitenkin poistettu. Nämä poistot koskevat tekstinkohtia, joissa viitataan lainsäädäntöön ja säännöksiin, jotka eivät sisälly ETA-sopimukseen tai joilla ei ole siinä vastinetta, sekä tekstinkohtia, joiden osalta on tässä vaiheessa liian epäselvää, millaisia vaikutuksia mainitulla lainsäädännöllä olisi ETA-sopimuksen yhteydessä, kuten edellisessä alaviitteessä todetaan. Poistetut tekstinkohdat on korvattu merkinnällä […].
(13) EUVL C 91 I, 20.3.2020, s. 1.
(14) Määritelty liitteessä VI.
(15) ’Ruskohiilellä’ tarkoitetaan Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisessä hiililuokitusjärjestelmässä määriteltyä alhaisen laatuluokan C hiiltä tai ortoligniittiä ja alhaisen laatuluokan B hiiltä tai metaligniittiä.
(16) ’Kivihiilellä’ tarkoitetaan Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisessä hiililuokitusjärjestelmässä ja kilpailukyvyttömien kivihiilikaivosten sulkemisen helpottamiseksi annettavasta valtiontuesta 10 päivänä joulukuuta 2010 annetussa neuvoston päätöksessä (EUVL L 336, 21.12.2010, s. 24) selvennettyihin luokkiin A ja B kuuluvaa korkean, keskitason ja alhaisen laatuluokan kivihiiltä.
(17) […].
(18) […].
(19) ’Liikenteellä’ tarkoitetaan matkustajien kuljettamista ilma-aluksella, meriteitse, maanteitse, rautateitse ja sisävesitse tai rahdinkuljetuspalvelujen tarjoamista toisen lukuun. Nämä suuntaviivat eivät koske myöskään liikenneinfrastruktuuria, jolle on laadittu alakohtaiset suuntaviivat, kuten lentoasemia (ks. suuntaviivat valtiontuesta lentoasemille ja lentoyhtiöille, EUVL L 318, 24.11.2016, s. 17, ja ETA-täydennysosa N:o 66, 24.11.2016, s. 1).
(20) Suuntaviivat valtiontukisääntöjen soveltamisesta laajakaistaverkkojen nopean käyttöönoton yhteydessä (EUVL L 135, 8.5.2014, s. 49, ja ETA-täydennysosa N:o 27, 8.5.2014, s. 1).
(21) Valvontaviranomainen arvioi energia-alan valtiontukien soveltuvuuden valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 annettujen suuntaviivojen (EUVL L 131, 28.5.2015, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 30, 28.5.2015, s. 1) perusteella.
(22) […].
(23) […].
(24) […].
(25) Lyhenne NACE on peräisin EU:n taloudellisen toiminnan tilastoluokituksia varten kehitetyn järjestelmän ranskankielisestä nimestä ”Nomenclature générale des Activités économiques dans les Communautés Européennes” (Euroopan yhteisöjen tilastollinen toimialaluokitus). Ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1893/2006, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3037/90 ja tiettyjen eri tilastoaloja koskevien yhteisön asetusten muuttamisesta (EUVL L 393, 30.12.2006, s. 1). Asetus otettiin osaksi ETA-sopimuksen liitettä XXI ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 61/2007 (EUVL L 266, 11.10.2007, s. 25, ja ETA-täydennysosa N:o 48, 11.10.2007, s. 18).
(26) Suuntaviivat valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen (EUVL L 271, 16.10.2015, s. 35, ja ETA-täydennysosa N:o 62, 15.10.2015, s. 1). Kuten kyseisten suuntaviivojen kappaleessa 23 todetaan, koska vaikeuksissa olevan yrityksen koko olemassaolo on vaarassa, sitä ei voida pitää sopivana palvelemaan muita julkistaloudellisia tavoitteita ennen kuin sen elinkelpoisuus on varmistettu.
(27) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 13.9.1995, TWD Textilwerke Deggendorf GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, yhdistetyt asiat T-244/93 ja T-486/93, ECLI:EU:T:1995:160, 56 kohta, ja valvontaviranomaisen tiedonanto sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperinnästä (EUVL L 105, 21.4.2011, s. 32, ja ETA-täydennysosa N:o 23, 21.4.2011, s. 1).
(*) (Ks. tässä yhteydessä myös alaviite 3.)
(28) Näissä suuntaviivoissa ’tuote’ käsittää myös palvelut.
(29) […].
(30) Näissä suuntaviivoissa käytetään termiä ’tilastoalue’ komission suuntaviivoissa käytetyn lyhenteen ’NUTS’ sijasta. NUTS-lyhenne on peräisin nimestä ”Nomenclature of Territorial Units for Statistics” (tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö), joka vahvistetaan yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) 26 päivänä toukokuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1059/2003 (EUVL L 154, 21.6.2003, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna komission delegoidulla asetuksella (EU) 2019/1755 (EUVL L 270, 24.10.2019, s. 1). Tätä asetusta ei ole otettu osaksi ETA-sopimusta. Aluetason tilastotietojen kysynnän jatkuvasti kasvaessa on kuitenkin tarpeen vahvistaa yhteisiä määritelmiä, mistä syystä Euroopan unionin tilastotoimisto (Eurostat) sekä ehdokasvaltioiden ja EFTA-valtioiden kansalliset tilastolaitokset ovat sopineet NUTS-luokittelua vastaavien tilastoalueiden vahvistamisesta. Näissä suuntaviivoissa käytetyt tiedot perustuvat tähän vuonna 2021 vahvistettuun nimikkeistöön.
(31) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 94/06/KOL, tehty 19 päivänä huhtikuuta 2006, valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 57. kerran (EUVL L 36, 5.2.2009, s. 62, ja ETA-täydennysosa N:o 6, 5.2.2009, s. 1).
(32) […].
(33) Komission asetus (EU) N:o 651/2014, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2014, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti (EUVL L 187, 26.6.2014, s. 1). Asetus otettiin osaksi ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaa 1j kohtaa ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 152/2014 (EUVL L 342, 27.11.2014, s. 63, ja ETA-täydennysosa N:o 71, 27.11.2014, s. 61).
(34) Tavarantoimittajien koneistuksella tarkoitetaan yrityksen tekemää koneiden, välineiden tai laitteiden ja niihin liittyvien ohjelmistojen hankintaa (tai omaa tuotantoa) (konsernitasolla), kun niitä ei hankita (tai tuoteta) yrityksen omissa tiloissa (konsernitasolla) tapahtuvaa käyttöä varten vaan ne annetaan valittujen toimittajien käyttöön toimittajien tiloissa valmistettavien tuotteiden, jotka ovat yrityksen tuotantoprosessin välituotteita, tuottamista varten. Tavarantoimittajien koneistukseen liittyvät omaisuuserät ovat ne hankkineen yrityksen omaisuutta, mutta ne annetaan toimittajan käyttöön toimitussopimuksessa tai vastaavassa sopimuksessa määritettyjen edellytysten mukaisesti siinä määritettyjen tehtävien toteuttamiseksi. Ne liittyvät hyvin määriteltyihin käsittely- tai kokoonpanotoimiin yhdessä tai useassa yrityksen (konsernitasolla) toimitilassa, ja ne on mahdollisesti palautettava omistajalleen tilauksen loppuun saattamisen jälkeen tai puitesopimuksen voimassaolon päättymisen tai irtisanomisen jälkeen.
(35) Määritelty kappaleen 19 kohdissa 13 ja 14.
(36) Ks. tuomiot 19.9.2000, Saksa v. komissio, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, 78 kohta, ja 22.12.2008, Régie Networks v. Rhone Alpes Bourgogne, C-333/07, ECLI:EU:C:2008:764, 94–116 kohta.
(37) Ks. liite VII.
(38) Velvollisuuden säilyttää investointi alueella vähintään viiden vuoden ajan (kolmen vuoden ajan pk-yritysten osalta) ei pitäisi estää vanhentuneen tai rikkoutuneen laitoksen tai kaluston korvaamista tämän ajan kuluessa, jos taloudellinen toiminta säilyy alueella kyseisen vähimmäisajan. Alueellista tukea ei kuitenkaan saa myöntää laitoksen tai kaluston korvaamiseen.
(39) […].
(40) Näin ei ole esimerkiksi silloin, kun on kyse korkotukilainoista, julkisista pääomalainoista tai osakkuuksista, jotka eivät ole markkinataloussijoittajaa koskevan periaatteen mukaisia, valtiontakauksista, joihin sisältyy tukea, tai julkisesta tuesta, jota myönnetään vähämerkityksistä tukea koskevan säännön perusteella.
(41) Tapauskohtaiseen tukeen sovelletaan samoja vaatimuksia kuin tukiohjelman perusteella myönnettyyn yksittäiseen tukeen, ellei toisin mainita.
(42) Tällaiset investoinnit voivat luoda edellytykset jatkoinvestoinneille, jotka ovat toteuttamiskelpoisia ilman lisätukea.
(43) Vaihtoehtoisia tilanteita käsitellään kappaleessa 64.
(44) Hankkeen nettonykyarvo on investoinnin elinaikana kertyvien positiivisten ja negatiivisten kassavirtojen erotus diskontattuna niiden käypään arvoon (käyttäen yleensä pääomakustannuksia).
(45) Sisäinen tuottoprosentti ei perustu tietyn vuoden kirjanpidollisiin tuloihin, vaan siinä otetaan huomioon tulevat kassavirrat, jotka investoija odottaa saavansa investoinnin pitoaikana. Se määritetään diskonttokorkona, jota käytettäessä kassavirtojen nettonykyarvo on nolla.
(46) Jos tulevien kustannusten ja tulojen kehitykseen liittyy paljon epävarmuutta ja käytettävissä oleva informaatio on hyvin epäsymmetristä, viranomaiset voivat halutessaan käyttää korvausmalleja, joihin sisältyy ennakkoarvioinnin lisäksi jälkiarviointeja (esimerkiksi soveltamalla takaisinperintää, jotta muun muassa satunnaiset voitot voidaan jakaa).
(47) Ks. aluetukikarttoja käsittelevä jakso 7.4.
(48) Ilmaistuna bruttoavustusekvivalenttina.
(49) Sama kuin edellä.
(50) Kun vertaillaan vaihtoehtoisia tilanteita, tuki on diskontattava samalla kertoimella kuin vastaava investointi ja vaihtoehtoiset tilanteet.
(51) Vaatimusta siitä, että ensimmäisen tuen myöntävän viranomaisen on laskettava hankekohtainen sallittu tuen enimmäisintensiteetti etukäteen, ei sovelleta silloin, kun tuki myönnetään veroetuuksiin perustuvan automaattisen tukijärjestelmän kautta. Tässä tilanteessa kasautumista koskevat tarkastukset eivät periaatteessa ole mahdollisia, kun tuki on myönnetty, ja ne olisi tehtävä silloin, kun tuki maksetaan.
(52) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1299/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen tukemista Euroopan aluekehitysrahastosta koskevista erityissäännöksistä (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 259) tai asetus, joka sisältää ohjelmakauteen 2021–2027 sovellettavia Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta (Interreg) koskevia erityissäännöksiä sen mukaan, kumpaa asetusta sovelletaan kyseiseen alkuinvestointiin.
(53) Myös silloin kun toimintatukiohjelmista ilmoitetaan voimassa olevien tukitoimenpiteiden jatkamiseksi.
(54) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/852, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2020, kestävää sijoittamista helpottavasta kehyksestä ja asetuksen (EU) 2019/2088 muuttamisesta (EUVL L 198, 22.6.2020, s. 13).
(55) Näin voi olla myös silloin, kun tuki vääristää sellaisten talouden ohjausvälineiden toimintaa, jotka on otettu käyttöön kielteisten ulkoisvaikutusten sisällyttämiseksi hintoihin (esim. vaikuttamalla EU:n päästökauppajärjestelmän tai vastaavan järjestelyn tuottamiin hintasignaaleihin).
(56) Valvontaviranomainen arvioi tätä sekä määrän että arvon suhteen ja ottaa huomioon suhdanteen.
(57) Tämän todentamiseksi on käytettävä sovellettavaa tuen vakioenimmäisrajaa a-alueisiin rajautuvilla c-alueilla, huolimatta tuki-intensiteettien korottamisesta, kappaleen 184 mukaisesti.
(58) Investointihankkeissa, jotka liittyvät useiden erilaisten tuotteiden tuotantoon, kukin tuote on arvioitava.
(59) Markkinoille tulon esteitä ovat oikeudelliset esteet (erityisesti teollis- ja tekijänoikeudet), mittakaavaedut ja tuotevarioinnin edut sekä verkostoihin ja infrastruktuuriin pääsyn esteet. Jos tukea myönnetään markkinoilla, joilla tuensaaja on vakiintunut toiminnanharjoittaja, mahdolliset markkinoille tulon esteet voivat lisätä tuensaajan mahdollista huomattavaa markkinavoimaa ja siten pahentaa kyseisen markkinavoiman kielteisiä vaikutuksia.
(60) Kun markkinoilla on vahvoja ostajia, on epätodennäköisempää, että tuensaaja voi nostaa niiltä perimiään hintoja.
(61) ”Valtiontukien avoimuusmoduulin julkinen haku”, saatavilla seuraavalla verkkosivustolla: https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public?lang=fi
(62) Asetuksen (EU) N:o 1299/2013 21 artiklassa määritellyn mukaisesti.
(63) Jos virallista vaatimusta vuotuisen ilmoituksen jättämisestä ei ole, tietojen merkinnässä katsotaan, että tuen myöntämispäivä on 31. joulukuuta sinä vuonna, jonka osalta tuki oli myönnetty.
(64) Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Common methodology for State aid evaluation, Bryssel, 28.5.2014, SWD(2014) 179 final, tai sen seuraavat versiot.
(65) Aluetukikarttaan on merkittävä myös harvaan ja hyvin harvaan asutut alueet.
(66) EUVL C 209, 23.7.2013, s. 1.
(67) Enimmäismäärän asettamisessa käytetään Eurostatin vuoden 2018 väestötietoja. Enimmäismäärä vastaa 48,00:aa prosenttia EU27:stä 2020– (Euroopan unionin 27 jäsenvaltiota vuodesta 2020 alkaen).
(68) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 14.10.1987, Saksa v. komissio, asia 248/84, ECLI:EU:C:1987:437, 19 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 14.1.1997, Espanja v. komissio, C-169/95, ECLI:EU:C:1997:10, 15 kohta; ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 7.3.2002, Italia v. komissio, C-310/99, ECLI:EU:C:2002:143, 77 kohta.
(69) […].
(70) Kaikissa myöhemmissä viittauksissa BKT:hen asukasta kohden BKT mitataan ostovoimastandardina.
(71) Tiedot kattavat vuodet 2016–2018. Kaikissa myöhemmissä viittauksissa BKT:hen asukasta kohden suhteessa ETA:n keskiarvoon tiedot perustuvat Eurostatin alueellisten tietojen keskiarvoon vuosilta 2016–2018 (päivitettynä 23.3.2020).
(72) Saksa v. komissio, asia 248/84, ks. edellä, 19 kohta.
(73) […].
(74) Tätä suojatoimenpiteiden osaa sovelletaan Saksaan, Irlantiin, Maltaan ja Sloveniaan.
(75) Tämä vähimmäisväestökattavuus koskee Tanskaa ja Luxemburgia.
(76) Tätä väestömäärän kynnysarvoa alennetaan 50 000 asukkaaseen niiden ETA:n EFTA-valtioiden osalta, joiden ennalta määrittelemätön c-väestökattavuus on alle 1 miljoona asukasta, tai 10 000 asukkaaseen niiden ETA:n EFTA-valtioiden osalta, joiden väestömäärä on alle 1 miljoona asukasta.
(77) Työttömyyttä koskevien laskelmien olisi perustuttava kansallisen tilastolaitoksen julkaisemiin alueellisiin tietoihin käyttäen niiden kolmen viimeisen vuoden keskiarvoa, joilta tiedot ovat saatavilla (aluetukikartan ilmoitushetkellä). Ellei näissä suuntaviivoissa ole toisin ilmoitettu, työttömyysaste suhteessa kansalliseen keskiarvoon lasketaan tältä pohjalta.
(78) Laskiessaan, onko näiden saarten tai vierekkäisten alueiden BKT asukasta kohden alle ETA:n keskiarvon tai vastaako se sitä, ETA:n EFTA-valtio voi käyttää kansallisen tilastolaitoksensa tai muiden tunnustettujen lähteiden toimittamia tietoja.
(79) Laskiessaan, onko näiden saarten tai vierekkäisten alueiden työttömyysaste vähintään 115 prosenttia kansallisesta keskiarvosta, ETA:n EFTA-valtiot voivat käyttää kansallisen tilastolaitoksensa tai muiden tunnustettujen lähteiden antamia tietoja.
(80) Tätä väestömäärän kynnysarvoa alennetaan 25 000 asukkaaseen niiden ETA:n EFTA-valtioiden osalta, joiden ennalta määrittelemätön c-väestökattavuus on alle 1 miljoona asukasta, tai 10 000 asukkaaseen niiden ETA:n EFTA-valtioiden osalta, joiden kokonaisväestömäärä on alle 1 miljoona asukasta, tai 5 000 asukkaaseen saarien tai sellaisten vierekkäisten alueiden osalta, joille on tunnusomaista samantapainen maantieteellinen eristyneisyys.
(81) Arviointikriteeriä 5 sovellettaessa ETA:n EFTA-valtion on osoitettava, että alue on suuren rakennemuutoksen tai vakavan suhteellisen taantuman kohteena, vertailemalla kyseisten alueiden tilannetta saman ETA:n EFTA-valtion muiden alueiden tai muiden ETA-valtioiden alueiden tilanteeseen ottamalla huomioon sellaiset sosioekonomiset indikaattorit, jotka koskevat yritystoiminnan rakennetilastoja, työmarkkinoita, kotitalouksien tilejä, koulutusta tai muita samantapaisia indikaattoreita. Tätä varten ETA:n EFTA-valtiot voivat käyttää kansallisen tilastolaitoksensa tai muiden tunnustettujen lähteiden antamia tietoja. […].
(82) Paikalliset hallinnolliset yksiköt (LAU) on määritelty yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003, sellaisena kuin se on muutettuna komission delegoidulla asetuksella (EU) 2019/1755, liitteessä III. Kuten alaviitteessä 30 todetaan, tätä asetusta ei ole otettu osaksi ETA-sopimusta. Aluetason tilastotietojen kysynnän jatkuvasti kasvaessa on kuitenkin tarpeen vahvistaa yhteisiä määritelmiä, mistä syystä Euroopan unionin tilastotoimisto (Eurostat) sekä ehdokasvaltioiden ja EFTA-valtioiden kansalliset tilastolaitokset ovat sopineet NUTS-luokittelua vastaavien tilastoalueiden vahvistamisesta.
(83) ETA:n EFTA-valtio voi kuitenkin nimetä osia LAU-alueesta, jos kyseisen LAU-alueen väestömäärä ylittää arviointikriteerin 1 tai 5 mukaisen vierekkäisten alueiden vähimmäisväestömäärän (mukaan lukien kyseisten kriteerien mukaiset alennetut väestömäärän kynnysarvot) ja jos kyseisen LAU-alueen osien väestömäärä on vähintään 50 prosenttia sovellettavan kriteerin mukaisesta vähimmäisväestömäärästä.
(84) Saarien osalta hallinnollisia rajoja ovat myös merirajat, jotka rajoittuvat kyseisen ETA:n EFTA-valtion muihin hallinnollisiin yksiköihin.
(85) Pk-yritysten korotettuja tuki-intensiteettejä ei sovelleta suuriin investointihankkeisiin myönnettyyn tukeen.
(86) […].
(87) […].
(88) Ks. liite IV.
(89) Ks. liite I.
(90) Valvontaviranomaisen vuosille 2014–2020 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaisesti hyväksymä aluetukikartta, jota sovelletaan 1. heinäkuuta 2014–31. joulukuuta 2021.
(91) Ryhmäpoikkeusasetuksen perusteella täytäntöön pantuja tukitoimenpiteitä ei katsota voimassa oleviksi tukiohjelmiksi. Tukiohjelmia, jotka on pantu täytäntöön pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan vastaisesti, ei katsota voimassa oleviksi tukiohjelmiksi, paitsi kun ne katsotaan voimassa oleviksi kyseisen pöytäkirjan II osan 15 artiklan 3 kohdan nojalla.
(92) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 195/04/KOL, tehty 14 päivänä heinäkuuta 2004, pöytäkirjassa 3 olevan II osan 27 artiklassa tarkoitetuista täytäntöönpanosäännöksistä. Tämän päätöksen konsolidoitu versio on saatavilla verkko-osoitteessa https://www.eftasurv.int/cms/sites/default/files/documents/2017-Consolidated-version-of-Dec-195-054-COL--002-.pdf.
(93) […].
LIITE I
Aluetukien kattavuus kunkin ETA:n EFTA-valtion osalta vuosina 2022–2027
Norja |
Tilastoalue |
BKT asukasta kohden |
Osuus kansallisesta väestöstä |
Ennalta määritellyt c-alueet (harvaan astutut alueet) |
NO021, NO022 Innlandet |
– |
7,30 % |
NO061, NO062 Trøndelag |
– |
8,66 % |
|
NO071 Nordland |
– |
4,60 % |
|
NO072, NO073 Troms og Finnmark |
– |
4,58 % |
|
Ennalta määrittelemättömät c-alueet |
– |
– |
6,87 % |
Kokonaisväestökattavuus 2022–2027 |
– |
– |
32,02 % |
Islanti |
Tilastoalue |
BKT asukasta kohden |
Osuus kansallisesta väestöstä |
Ennalta määritellyt c-alueet (harvaan astutut alueet) |
IS00 Islanti |
– |
100 % |
Kokonaisväestökattavuus 2022–2027 |
– |
– |
100 % |
Liechtenstein |
Tilastoalue |
BKT asukasta kohden |
Osuus kansallisesta väestöstä |
Ennalta määrittelemättömät c-alueet |
– |
– |
7,50 % |
Kokonaisväestökattavuus 2022–2027 |
– |
– |
7,50 % |
LIITE II
[…]
[…].
LIITE III
Menetelmä ennalta määrittelemättömän c-väestökattavuuden jakamiseksi ETA:n EFTA-valtioiden kesken
Valvontaviranomainen laskee kullekin ETA:n EFTA-valtiolle ennalta määrittelemättömän c-väestökattavuuden soveltamalla seuraavaa menetelmää:
1) |
Valvontaviranomainen määrittää ne ETA:n EFTA-valtioiden tason 3 tilastoalueet, jotka eivät sijaitse seuraavilla alueilla:
|
2) |
Valvontaviranomainen yksilöi 1. vaiheessa määritellyistä tason 3 tilastoalueista ne, joiden
|
3) |
ETA:n EFTA-valtion i ennalta määrittelemätön c-väestökattavuus (A i ) lasketaan seuraavalla kaavalla (ilmaistuna prosentteina ETA:n väestöstä): |
A i = p i / P × 100
jossa
p i on ETA:n EFTA-valtion i 2. vaiheessa yksilöityjen tason 3 tilastoalueiden väestö (5).
P on näiden suuntaviivojen 2. vaiheessa yksilöityjen tason 3 tilastoalueiden ja vastaavasti komission suuntaviivojen 2. vaiheessa yksilöityjen NUTS 3 -alueiden väestön summa.
(1) Kaikki tässä liitteessä tarkoitetut tiedot, jotka koskevat BKT:tä asukasta kohden, perustuvat niiden kolmen viimeisen vuoden keskiarvoon, joilta Eurostatin tiedot ovat saatavilla eli vuosilta 2016–2018.
(2) Asukasta kohden lasketun kansallisen BKT:n alue-erojen kynnysarvo (TG i ) lasketaan ETA:n EFTA-valtion i osalta seuraavalla kaavalla (ilmaistuna prosentteina kansallisesta BKT:stä asukasta kohden):
(TG) i = 85 × ((1 + 100 / g i ) / 2)
jossa g i on ETA:n EFTA-valtion i BKT asukasta kohden ilmaistuna prosentteina ETA:n keskiarvosta.
(3) Kaikki tässä liitteessä tarkoitetut työttömyyttä koskevat tiedot perustuvat niiden kolmen viimeisen vuoden keskiarvoon, joilta Eurostatin tiedot ovat saatavilla, eli vuosien 2017–2019 keskiarvoon. Näihin tietoihin ei kuitenkaan sisälly tason 3 tietoja, minkä vuoksi käytetään sen tason 2 tilastoalueen työttömyyttä koskevia tietoja, jolla kyseiset tason 3 tilastoalueet sijaitsevat.
(4) Kansallisen työttömyysasteen alue-erojen kynnysarvo (TU i ) lasketaan ETA:n EFTA-valtion i osalta seuraavalla kaavalla (ilmaistuna prosentteina kansallisesta työttömyysasteesta):
(TU) i = 115 × ((1 + 100 / u i ) / 2)
jossa u i on ETA:n EFTA-valtion i kansallinen työttömyysaste ilmaistuna prosentteina ETA:n keskiarvosta.
(5) Tason 3 tilastoalueiden väestö lasketaan niiden väestötietojen perusteella, joita Eurostat käyttää määrittäessään asukasta kohden laskettua alueellista BKT:tä vuodeksi 2018.
LIITE IV
Menetelmä kohdassa 7.4.5 tarkoitettujen väestökadosta kärsivien tukialueiden määrittämiseksi
ETA:n EFTA-valtiot voivat määrittää kappaleen 188 mukaisesti alueet, jotka kärsivät väestökadosta, seuraavasti:
— |
ETA:n EFTA-valtioiden on määritettävä ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaiset tukialueet tason 3 tilastoalueiden tasolla; |
— |
on käytettävä Eurostatin tietoja väestötiheydestä vuosilta 2009–2018 käyttäen perustana uusinta saatavilla olevaa tilastoalueiden luokitusta; |
— |
ETA:n EFTA-valtioiden on osoitettava, että väestökato on ollut yli 10 prosenttia vuosina 2009–2018; |
— |
Jos tilastoalueiden luokitusta on muutettu edellisten 10 vuoden aikana, ETA:n EFTA-valtioiden on käytettävä väestötiheystietoja pisimmältä käytettävissä olevalta ajanjaksolta. |
ETA:n EFTA-valtioiden on sisällytettävä näin määritetyt alueet kappaleen 189 mukaiseen ilmoitukseen.
LIITE V
Aluetukikarttaa koskevaan ilmoitukseen täytettävät tiedot
1) |
ETA:n EFTA-valtioiden on toimitettava soveltuvin osin tiedot seuraavista nimettäväksi ehdotettujen alueiden ryhmistä:
|
2) |
ETA:n EFTA-valtioiden on toimitettava kuhunkin ryhmään kuuluvien ehdotettujen alueiden osalta seuraavat tiedot:
|
3) |
Harvaan ja hyvin harvaan asuttujen alueiden nimeämisen osalta ETA:n EFTA-valtioiden on esitettävä riittävät todisteet siitä, että soveltuvat kappaleen 169 edellytykset täyttyvät. |
4) |
Arviointikriteerien 1–5 perusteella nimettyjen ennalta määrittelemättömien alueiden osalta ETA:n EFTA-valtioiden on esitettävä riittävät todisteet siitä, että kaikki sovellettavat kappaleiden 175, 176 ja 177 edellytykset täyttyvät. |
LIITE VI
Terästeollisuuden määritelmä
Näissä suuntaviivoissa ’terästeollisuudella’ tarkoitetaan yhden tai useamman seuraavassa luetellun tuotteen tuotantoa:
a) |
harkkorauta ja ferroseokset: harkkorauta teräksen valmistukseen, metallivalimoissa käytettävä ja muu harkkorauta, peilirauta ja runsashiilinen rautamangaani, lukuun ottamatta muita rautaseoksia; |
b) |
tuotteet alkumuodossa tai välituotteena rautaa, tavallista terästä tai erikoisterästä: sula teräs, myös valanteina, myös taottavaksi tarkoitetut harkot, puolivalmisteet kuten tankoteelmät, billetit ja laattateelmät, levyaihiot, tinalevyaihiot, kuumavalssatut levyainekset keloina, lukuun ottamatta sulan teräksen valmistusta pienistä ja keskisuurista sulatoista peräisin olevasta valuteräksestä; |
c) |
raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut kuumamuokatut tuotteet: kiskot, ratapölkyt, sidekiskot, aluslaatat, palkit, raskaat profiilit, vähintään 80 mm, ponttirauta ja -teräs, tangot ja profiilit, alle 80 mm, ja laatat, alle 150 mm, valssilanka, putkien renkaat ja neliöt, kuumavalssattu vanne ja nauha (myös nauha putkia varten), kuumavalssatut levyt (myös päällystetyt), levyt, vähintään 3 mm, leveät laatat, vähintään 150 mm, lukuun ottamatta metallilankaa ja metallilankatuotteita, tankoja ja rautavaloksia; |
d) |
kylmänä viimeistellyt tuotteet: tinapinnoitettu levy, lyijy-tinapinnoitettu levy, mustalevy, galvanoidut levyt, muut päällystetyt levyt, kylmävalssatut levyvalmisteet, sähkölevyt, tinapinnoitetun levyn valmistamiseen tarkoitettu levy, kylmävalssatut levyt, rullina tai suorina levyinä; |
e) |
putket: saumattomat teräsputket, hitsatut teräsputket, halkaisija yli 406,4 mm. |
Liite VII
Alueellisen investointituen hakulomakkeeseen täytettävät tiedot
1. |
Tuensaajaa koskevat tiedot:
|
2. |
Tuettavaa investointia koskevat tiedot:
|
3. |
Investoinnin rahoitusta koskevat tiedot:
|
4. |
Tiedot tuen tarpeesta ja sen odotetusta vaikutuksesta:
|
(1) Mukaan lukien tarvittaessa tiedot siitä, onko investointi ympäristön kannalta kestävä EU:n luokitusjärjestelmäasetuksen (EU) 2020/852 (EUVL L 198, 22.6.2020, s. 13) tai muiden vastaavien menetelmien mukaisesti.
LIITE VIII
Kappaleessa 136 tarkoitetut tiedot
Suuntaviivojen kappaleen 136 kohdassa 2 tarkoitettuihin yksittäisiä tukia koskeviin tietoihin on sisällyttävä seuraavat:
— |
yksittäisen tuensaajan nimi (1)
|
— |
tuensaajan tyyppi soveltamisajankohtana:
|
— |
alue, jolla tuensaaja sijaitsee, tasolla II tai alemmalla tilastotasolla |
— |
tuensaajan pääasiallinen toimiala kyseisen tuen osalta NACE-kolminumerotason (kolminumeroinen numerokoodi) mukaan (2) |
— |
tukiosa kokonaislukuna kansallisessa valuutassa |
— |
jos tuen nimellismäärä on eri kuin tukiosa, tuen nimellismäärä ilmaistuna kokonaislukuna kansallisessa valuutassa (3) |
— |
tukiväline (4):
|
— |
myöntämispäivä ja julkistamispäivä |
— |
tuen tarkoitus |
— |
tuen myöntävän viranomaisen nimi tai myöntävien viranomaisten nimet |
— |
tapauksen mukaan toimeksisaaneen yhteisön nimi ja valittujen rahoituksen välittäjien nimet |
— |
tukitoimenpiteen viite (5). |
(1) Lukuun ottamatta liikesalaisuuksia ja muita luottamuksellisia tietoja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja valvontaviranomaisen suostumuksella (ks. valvontaviranomaisen suuntaviivat salassapitovelvollisuudesta valtiontukipäätöksissä, EUVL L 154, 8.6.2006, s. 27, ja ETA-täydennysosa N:o 29, 8.6.2006, s. 1).
(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1893/2006, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3037/90 ja tiettyjen eri tilastoaloja koskevien yhteisön asetusten muuttamisesta (EUVL L 393, 30.12.2006, s. 1). Asetus otettiin osaksi ETA-sopimuksen liitettä XXI ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 61/2007 (EUVL L 266, 11.10.2007, s. 25, ja ETA-täydennysosa N:o 48, 11.10.2007, s. 18).
(3) Bruttoavustusekvivalentti tai tapauksen mukaan investoinnin määrä. Toimintatuen tapauksessa voidaan ilmoittaa vuotuinen tukimäärä tuensaajaa kohden. Verojärjestelmien tapauksessa määrä voidaan ilmoittaa kappaleen 139 mukaisia vaihteluvälejä käyttäen. Julkaistava määrä on suurin sallittu veroetuus eikä kunakin vuonna vähennetty määrä (esim. verohyvityksen tapauksessa on julkaistava suurin sallittu verohyvitys eikä todellista määrää, joka mahdollisesti riippuu verotettavasta tulosta ja vaihtelee joka vuosi).
(4) Jos tuki myönnetään useammasta tukivälineestä, on ilmoitettava välinekohtaiset tukimäärät.
(5) Valvontaviranomaisen jaksossa 3 tarkoitetussa ilmoitusmenettelyssä ilmoittama viite.