EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62014CN0167
Case C-167/14: Action brought on 7 April 2014 — European Commission v Hellenic Republic
Mål C-167/14: Talan väckt den 7 april 2014 – Europeiska kommissionen mot Hellenska republiken
Mål C-167/14: Talan väckt den 7 april 2014 – Europeiska kommissionen mot Hellenska republiken
EUT C 261, 11.8.2014, p. 12–14
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
11.8.2014 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 261/12 |
Talan väckt den 7 april 2014 – Europeiska kommissionen mot Hellenska republiken
(Mål C-167/14)
2014/C 261/20
Rättegångsspråk: grekiska
Parter
Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: G. Zavvos och E. Manhaeve)
Svarande: Republiken Grekland
Sökandens yrkanden
Sökanden yrkar att domstolen ska
— |
fastställa att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 260.1 FEUF genom att inte vidta samtliga åtgärder som krävs för att följa domstolens dom av den 25 oktober 2007 i mål C-440/06, kommissionen mot Republiken Grekland, |
— |
förplikta Republiken Grekland att till kommissionen betala ett föreslaget vite på 47 462,40 euro för varje dag som denna stat inte har följt domen i mål C-440/06, från och med den dag då domen i förevarande mål meddelas till dess att domen i mål C-440/06 har följts, |
— |
förplikta Republiken Grekland att till kommissionen betala ett standardbelopp på 5 191,20 per dag, från och med den dag då domen i mål C-440/06 meddelades till den dag då dom meddelas i förevarande mål eller till den dag då domen i mål C-440/06 har följts, om det sistnämnda inträffar tidigare, och |
— |
förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna. |
Grunder och huvudargument
Kommissionen åberopar följande vad gäller metoden för beräkning av sanktionerna:
A – |
Betydelsen av de unionsrättsliga regler som överträtts, det vill säga artiklarna 3 och 4 i direktiv 91/271/EEG (1) om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse som gäller hopsamling, rening och utsläpp av avloppsvatten från tätbebyggelse samt rening och utsläpp av avloppsvatten från vissa industrisektorer och som har till syfte att skydda miljön från skadlig inverkan till följd av de nämnda utsläppen av avloppsvatten. Kommissionen gör gällande att utsläpp av orenat avloppsvatten (det vill säga som inte har genomgått någon rening på grund av att det inte finns integrerade ledningsnät och/eller reningsverk) i ytvatten innebär en förorening som kännetecknas av en störning i syrebalansen medan ett tillskott av näringsämnen (särskilt kväve och fosfor) har en betydande inverkan på vattendragens kvalitet och de däri befintliga ekosystemen (vilket till exempel äventyrar olika fiskbestånd). Vad gäller avloppsvatten från tätbebyggelse som har genomgått en otillräcklig rening (reningsanläggningar som inte gör en andra rening eller som gör en andra rening som inte överensstämmer med gällande krav) konstaterar kommissionen dessutom att den primära reningen inte är tillräcklig för att förhindra all risk för förorening och försämring av kvaliteten på vattnet och angränsande ekosystem. Alltför höga utsläpp av näringsämnen (fosfor och kväve) i ytvattnet är nämligen en viktig faktor bakom den ökade eutrofieringen (ökad tillväxt av alger och vattenväxter) som ökar risken för störningar i syrebalansen i vattnet och hotar fiskbeståndens och andra vattenlevande organismers existens, och ökar risken för skada på angränsande ekosystem på land. Det är just av denna anledning som det i artikel 4 i direktiv 91/271/EEG föreskrivs att avloppsvatten från tätorter med mer än 15 000 personekvivalenter (pe) får släppas ut endast efter att det genomgått en andra rening eller en motsvarande rening. Kommissionen gör mot bakgrund av det ovan sagda gällande att hopsamling och rening av allt avloppsvatten från grekiska tätorter med mer än 15 000 pe har en avgörande betydelse för bevarandet och förbättringen av kvaliteten på ytvattnet, ekosystem i vattnet och på land vilka är direkt beroende av vattendragen i fråga, samt för att säkerställa en full och korrekt tillämpning av andra unionsdirektiv. Trots de grekiska myndigheternas ansträngningar och de åtgärder som dessa vidtagit de senaste åren står det klart att sex tätorter med mer än 15 000 pe av de totalt 23 tätorter som avses i domen av den 25 oktober 2007 (varav fem i östra Attika som är en av de mest tätbefolkade regionerna i Grekland) ännu i dag inte uppfyller de krav som ställs i artiklarna 3 och 4 i direktiv 91/271/EEG. Personekvivalenterna för dessa sex tätorter är 1 24 000 (16 000 för Lefkimmi, 25 000 för Nea Makri, 17 000 för Markopoulo, 20 000 för Rafina och 28 000 för Artemida). |
B – |
Överträdelsens följder för allmänna och enskilda intressen. Underlåtelsen att fullt ut följa domstolens dom medför stora risker för miljöförorening och påverkar folkhälsan. Som ovan anförts leder ett ofullständigt verkställande av domen i mål C-440/06 till en eutrofiering av ytvattnet som kan äventyra bland annat en god ekologisk och kemisk balans och bevarandet av ekosystem i vattnet och på land. Kommissionen anser därför att det ofullständiga verkställandet av domen kan påverka genomförandet av andra unionsdirektiv, såsom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (2) av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/7/EG (3) av den 15 februari 2006 om förvaltning av badvattenkvaliteten och rådets direktiv 92/43/EEG (4) av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Kommissionen hävdar dessutom att det ofullständiga verkställandet av domstolens dom inverkar negativt på medborgarnas möjlighet att utnyttja förekomsten av tillräckligt rena vattendrag för fritidsaktiviteter (fiske, bad, segling etc.). Det är även troligt att detta även påverkar såväl kvaliteten på vatten som är avsett för konsumtion av människor som människors hälsa i sig. |