This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62020CN0256
Case C-256/20: Request for a preliminary ruling from the Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) lodged on 10 June 2020 — Toplofikatsia Sofia EAD
Cauza C-256/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Toplofikatsia Sofia (Bulgaria) la 10 iunie 2020 – „Toplofikatsia Sofia” EAD
Cauza C-256/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Toplofikatsia Sofia (Bulgaria) la 10 iunie 2020 – „Toplofikatsia Sofia” EAD
JO C 271, 17.8.2020, p. 29–30
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
17.8.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 271/29 |
Cerere de decizie preliminară introdusă de Toplofikatsia Sofia (Bulgaria) la 10 iunie 2020 – „Toplofikatsia Sofia” EAD
(Cauza C-256/20)
(2020/C 271/38)
Limba de procedură: bulgara
Instanța de trimitere
Toplofikatsia Sofia
Părțile din procedura principală
Reclamantă:„Toplofikatsia Sofia” EAD
Întrebările preliminare
1) |
Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială coroborat cu principiul potrivit căruia instanța națională trebuie să garanteze drepturi procedurale pentru o protecție efectivă a drepturilor care decurg din dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că, la stabilirea reședinței obișnuite a unui debitor, instanța națională este obligată, ca o condiție impusă de dreptul național pentru punerea în aplicare a unei proceduri formale unilaterale fără obținerea de probe, astfel cum este procedura de somație de plată, să interpreteze orice îndoială rezonabilă potrivit căreia debitorul își are reședința obișnuită într-un alt stat din Uniunea Europeană ca lipsă a unui temei juridic pentru emiterea unei somații de plată, respectiv ca temei pentru ca somația de plată să nu dobândească efect obligatoriu? |
2) |
Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială coroborat cu principiul potrivit căruia instanța națională trebuie să garanteze drepturi procedurale pentru o protecție efectivă a drepturilor care decurg din dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că obligă o instanță națională care, după emiterea unei somații de plată împotriva unui debitor determinat, a constatat că acest debitor nu are probabil reședința obișnuită în statul acestei instanței și cu condiția ca, în temeiul dreptului intern, acest lucru să reprezinte un obstacol în ceea ce privește emiterea unei somații de plată împotriva unui asemenea debitor, să anuleze din oficiu somația de plată emisă, deși nu există nicio dispoziție legală expresă în acest sens? |
3) |
În cazul unui răspuns negativ la a [doua] întrebare, dispozițiile menționate în cadrul acesteia trebuie interpretate în sensul că obligă instanța națională să anuleze somația de plată emisă în cazul în care a efectuat o verificare și a stabilit cu certitudine că debitorul nu are reședința obișnuită în statul instanței sesizate? |