EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62019CN0453
Case C-453/19 P: Appeal brought on 13 June 2019 by Deutsche Lufthansa AG against the judgment of the General Court (Fourth Chamber, Extended Composition) delivered on 12 April 2019 in Case T-492/15 Deutsche Lufthansa AG v European Commission
Cauza C-453/19 P: Recurs introdus la 13 iunie 2019 de Deutsche Lufthansa AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 12 aprilie 2019 în cauza T-492/15, Deutsche Lufthansa AG/Comisia Europeană
Cauza C-453/19 P: Recurs introdus la 13 iunie 2019 de Deutsche Lufthansa AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 12 aprilie 2019 în cauza T-492/15, Deutsche Lufthansa AG/Comisia Europeană
JO C 263, 5.8.2019, p. 33–34
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
5.8.2019 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 263/33 |
Recurs introdus la 13 iunie 2019 de Deutsche Lufthansa AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 12 aprilie 2019 în cauza T-492/15, Deutsche Lufthansa AG/Comisia Europeană
(Cauza C-453/19 P)
(2019/C 263/39)
Limba de procedură: germana
Părțile
Recurentă: Deutsche Lufthansa AG (reprezentanți: A. Martin-Ehlers, avocat)
Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Land Rheinland-Pfalz (Landul Renania-Palatinat), Ryanair DAC
Concluziile recurentei
Recurenta solicită Curții:
— |
constatarea faptului că acțiunea era admisibilă și întemeiată, în condițiile în care recurenta a contestat măsura nr. 12 (plată la rezerva de capital a FFHG (1)) pentru motivul că această măsură a permis finanțarea ajutoarelor de exploatare acordate FFHG; |
— |
anularea în rest a Hotărârii Tribunalului din 12 aprilie 2019 în cauza T-492/15; |
— |
admiterea cererii în primă instanță și anularea deciziei în litigiu SA.21121 a Comisiei din 1 octombrie 2014 (2) (cu excepția măsurii 12, în măsura în care a fost utilizată pentru plata de ajutoare de exploatare către FFHG); |
— |
cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, și |
— |
obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
Motivele și principalele argumente
Prin intermediul recursului, recurenta susține în esență, în drept, următoarele motive:
Ajutoare individuale care au făcut obiectul unei proceduri de examinare:
— |
Recurenta susține că a fost deja afectată în mod individual în temeiul Hotărârii COFAZ (3) și că avea deci calitate procesuală activă. Aceasta consideră astfel că elemente de fapt esențiale și avantaje suplimentare nu au fost luate în considerare de către Comisie, deși aceste măsuri i-au fost aduse la cunoștință de către recurentă. Potrivit recurentei, Comisia i-a încălcat astfel drepturile procedurale. |
— |
Deși jurisprudența Mory (4) avea vocație să se aplice, cu titlu subsidiar ar trebui să se aplice prima dintre alternative. Recurenta apreciază, ținând seama de încălcarea drepturilor sale procedurale, că nu se poate considera că procedura de examinare efectuată de Comisie a fost conformă cerințelor legale. Și în acest caz, recurenta ar fi afectată în mod individual și ar avea deci calitate procesuală activă. |
— |
Recurenta susține cu titlu subsidiar că acțiunea trebuie considerată ca fiind admisibilă și în cazul aplicării celui de al doilea aspect al alternativei jurisprudenței Mory, potrivit căreia recurenta ar trebui să aducă dovada că poziția sa pe piață este afectată în mod substanțial. În opinia acesteia, se produce în aceste caz o răsturnare a sarcinii probei, sau cel puțin o facilitare privind sarcina probei în favoarea recurentei, din moment ce Comisia a ocultat, în mod arbitrar, elemente de fapt decisive despre care avea cunoștință. În mod pur subsidiar, trebuie constatat, în opinia recurentei, că aceasta a demonstrat în mod efectiv că poziția sa pe piață a fost afectată substanțial. Aprecierea juridică diferită a Tribunalului nu ține seama de jurisprudența Curții și se întemeiază pe o analiză eronată din punct de vedere juridic al pieței în cauză. În această privință, recurenta consideră că Tribunalul a denaturat și a trunchiat expunerea situației de fapt de către recurentă și de către Comisie, a modificat conținutul deciziei atacate și a încălcat regulile privind sarcina probei. |
Regimul ajutoarelor:
— |
Recurenta consideră că acțiunea ar fi trebuit să fie considerată admisibilă și în temeiul jurisprudenței rezultate din Hotărârea Montessori (5). |
Ajutoare individuale care nu au făcut obiectul unei proceduri de examinare:
— |
În ceea ce privește ajutoarele individuale care nu au făcut obiectul unei examinări, recurenta consideră că acțiunea ar fi trebuit, în orice caz, să fie considerată admisibilă potrivit primului aspect al alternativei jurisprudenței Mory, pentru motivul că Comisia nu a deschis în această privință o procedură de examinare aprofundată. |
(1) Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH.
(2) Decizia (UE) 2016/789 a Comisiei din 1 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.21121 (C-29/08) (ex NN 54/07) pus în aplicare de Germania referitor la finanțarea aeroportului Frankfurt-Hahn și [la] relațiile financiare dintre aeroport și compania aeriană Ryanair (JO 2016, L 134, p. 46).
(3) Hotărârea Curții din 12 iulie 1990, Société CdF Chimie azote et fertilisants SA și Société chimique de la Grande Paroisse (SCGP) SA/Comisia Europeană (C-169/84, ECLI:EU:C:1990:301).
(4) Hotărârea Curții din 17 septembrie 2015, Mory SA și alții (C-33/14 P, ECLI:EU:C:2015:609).
(5) Hotărârea Curții din 6 noiembrie 2018, Scuola Elementare Maria Montessori Srl și alții (C-622/16 P — C-624/16 P, ECLI:EU:C:2018:873).