This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62011CN0142
Case C-142/11: Reference for a preliminary ruling from the Jász-Nagykun-Szolnok County Court (Hungary) lodged on 23 March 2011 — Péter Dávid v Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
Byla C-142/11: 2011 m. kovo 23 d. Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Vengrijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Péter Dávid prieš Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
Byla C-142/11: 2011 m. kovo 23 d. Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Vengrijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Péter Dávid prieš Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
OL C 179, 2011 6 18, p. 10–10
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
18.6.2011 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 179/10 |
2011 m. kovo 23 d.Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Vengrijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Péter Dávid prieš Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
(Byla C-142/11)
2011/C 179/17
Proceso kalba: vengrų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovas: Péter Dávid
Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
Prejudiciniai klausimai
1. |
Ar 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvoje 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (1), iš dalies pakeistoje 2001 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 2001/115/EEEB, (toliau — Šeštoji direktyva) (2) arba 2007 m. taikytinos redakcijos 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvoje 2006/112/EEB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (3) esančias nuostatas, susijusias su pridėtinės vertės mokesčio atskaita, reikia aiškinti taip, kad mokesčių administratorius, remdamasis objektyvia atsakomybe, gali mokesčių mokėtojui riboti teisę į atskaitą, kuria jis ketina naudotis, arba neleisti ja pasinaudoti, kai sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo negali įrodyti, kad teisėtai pasitelkė rangovus? |
2. |
Ar tuo atveju, kai mokesčių administratorius neginčija sąskaitoje faktūroje nurodytų ūkinių operacijų įvykdymo tikrumo ir ši sąskaita faktūra tenkina visus formalius įstatymo reikalavimus, šis administratorius teisėtai gali neleisti susigrąžinti PVM remdamasis tuo, kad negali būti nustatyta rangovų, kuriuos pasitelkė sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo, tapatybė arba kad jų išrašytos sąskaitos faktūros neatitinka nustatytų reikalavimų? |
3. |
Ar per mokesčių procedūrą mokesčių administratorius, kuris antrame klausime nurodytomis aplinkybėmis neleidžia pasinaudoti teise į atskaitą, privalo įrodyti, kad apmokestinamasis asmuo, norintis pasinaudoti teise į atskaitą, žinojo apie tai, kad įmonės rangovės, esančios žemesnėje rangovų grandies dalyje, veikė neteisėtai, galbūt siekdamos išvengti mokesčių, arba kad pats apmokestinamais asmuo prisidėjo prie tokių veiksmų? |
(1) 1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 145; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23)
(2) 2001 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 2001/115/EB iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB siekiant supaprastinti, patobulinti ir suderinti sąskaitos faktūros išrašymo sąlygas atsižvelgiant į pridėtinės vertės mokestį (OL L 15, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 352)
(3) 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1)