EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62018TN0150
Case T-150/18: Action brought on 1 March 2018 — BNP Paribas v ECB
Kohtuasi T-150/18: 1. märtsil 2018 esitatud hagi – BNP Paribas versus Euroopa Keskpank
Kohtuasi T-150/18: 1. märtsil 2018 esitatud hagi – BNP Paribas versus Euroopa Keskpank
ELT C 161, 7.5.2018, p. 59–59
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
7.5.2018 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 161/59 |
1. märtsil 2018 esitatud hagi – BNP Paribas versus Euroopa Keskpank
(Kohtuasi T-150/18)
(2018/C 161/69)
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Pooled
Hageja: BNP Paribas (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ja P. Kupka)
Kostja: Euroopa Keskpank
Nõuded
Hageja palub Üldkohtul:
— |
tühistada EKP 19. detsembri 2017. aasta otsuse nr ECB/SSM/2017 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 artikkel 9 ja eelkõige selle lõiked 9.1, 9.2 ja 9.3 osas, milles need näevad ette ühtse kriisilahendusfondi, riiklike kriisilahendusfondide või hoiuste tagamise skeemide ees võetud tagasivõtmatute maksekohustuste mahaarvamise esimese taseme põhiomavahenditest individuaalsel, allkonsolideeritud ja konsolideeritud alusel; |
— |
mõista kõik kohtukulud välja EKP-lt. |
Väited ja peamised argumendid
Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.
— |
Esimene väide, et vaidlustatud otsusel puudub õiguslik alus, sest EKP kasutas tal usaldatavusnõuete täitmise osas olevaid järelevalvevolitusi selleks, et kehtestada seadusandja pädevusse kuuluv üldkohaldatav meede, ja ületas seeläbi volitusi, mis talle on antud nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määruse (EÜ) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT 2013, L 287, lk 63), artikli 4 lõike 1 punktiga f ja artikliga 16. |
— |
Teine väide, et vaidlustatud otsuses on rikutud õigusnormi, sest EKP tõlgendas liidu õigusakte, mis võimaldavad krediidiasutustel maksta tagasivõtmatute maksekohustuste teel, et täita osa oma kohustustest ühtse kriisilahendusfondi, riiklike kriisilahendusfondide või hoiuste tagamise skeemide ees, vastupidi seadusandja tahtele ja võttis seeläbi nendelt sätetelt soovitava toime. Lisaks lähtus EKP oma otsuse tegemisel tagasivõtmatutele maksukohusustele kohaldatava Euroopa ja liikmesriikide õigusraamistiku ebaõigest tõlgendusest. |
— |
Kolmas väide, et rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet. |
— |
Neljas väide, et vaidlustatud otsuse lähtekohaks on hindamisviga ja see rikub hea halduse põhimõtet. |