EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62011TN0519
Case T-519/11 P: Appeal brought on 29 September 2011 by Sandro Gozi against the judgment of the Civil Service Tribunal of 20 July 2011 in Case F-116/10 Gozi v Commission
Sag T-519/11 P: Appel iværksat den 29. september 2011 af Sandro Gozi til prøvelse af Personalerettens dom af 20. juli 2011 i sag F-116/10, Gozi mod Kommissionen
Sag T-519/11 P: Appel iværksat den 29. september 2011 af Sandro Gozi til prøvelse af Personalerettens dom af 20. juli 2011 i sag F-116/10, Gozi mod Kommissionen
EUT C 347 af 26.11.2011, p. 41–41
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
26.11.2011 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 347/41 |
Appel iværksat den 29. september 2011 af Sandro Gozi til prøvelse af Personalerettens dom af 20. juli 2011 i sag F-116/10, Gozi mod Kommissionen
(Sag T-519/11 P)
2011/C 347/73
Processprog: italiensk
Parter
Appellant: Sandro Gozi (Rom, Italien) (ved advokaterne G. Passalacqua og G. Calcerano)
Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
Appellantens påstande
Appellanten har nedlagt følgende påstande:
— |
Den afgørelse, der blev truffet den 6. august 2010 af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed — Direktorat D prot. HR.D.2/MB/dh Ares (2010) — Y96 985 annulleres. |
— |
Det fastslås, at Sandro Gozi har ret til godtgørelse af de sagsomkostninger, som han har afholdt i forbindelse med en retssag i Italien, og følgelig tilpligtes Kommissionen at betale et beløb på 24 480 000 EUR til dækning af omkostninger, gebyrer, honorarer og salærer. |
Anbringender og væsentligste argumenter
Denne appel er iværksat til prøvelse af den afgørelse, hvorved Kommissionen afslog at godtgøre sagsøgeren et beløb på 24 480 EUR, som han har afholdt i form af sagsomkostninger i forbindelse med en retssag i Italien.
Til støtte for appellen har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende vedrørende den omstændighed, at den dom, der er genstand for denne appel, synes at være behæftet med en retlig fejl og på flere punkter er behæftet med en klart selvmodsigende begrundelse, idet den er i strid med formålet og ordlyden af artikel 24 i vedtægten og ligeledes er i strid med den retspraksis, som dommen selv henviser til, samt med den redegørelse for de faktiske omstændigheder, der er præsenteret for Kommissionen.