EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62014CN0124
Case C-124/14: Action brought on 17 March 2014 — European Commission v Italian Republic
Věc C-124/14: Žaloba podaná dne 17. března 2014 – Evropská komise v. Italská republika
Věc C-124/14: Žaloba podaná dne 17. března 2014 – Evropská komise v. Italská republika
Úř. věst. C 175, 10.6.2014, p. 22–23
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
10.6.2014 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 175/22 |
Žaloba podaná dne 17. března 2014 – Evropská komise v. Italská republika
(Věc C-124/14)
2014/C 175/27
Jednací jazyk: italština
Účastnice řízení
Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Cattabriga a M. van Beek, zmocněnci)
Žalovaná: Italská republika
Návrhová žádání žalobkyně
— |
Určit, že Italská republika tím, že „řídícím pracovníkům“ (tj. lékařům) ve státní zdravotní službě upřela nárok na průměrnou týdenní pracovní dobu nepřesahující 48 hodin a všemu zdravotnickému personálu ve státní zdravotní službě upřela nárok na jedenáct po sobě jdoucích hodin denního odpočinku, aniž mu poskytla rovnocennou náhradní dobu odpočinku, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3, 6 a čl. 17 odst. 2 směrnice 2003/88/ES (1); |
— |
uložit Italské republice náhradu nákladů řízení. |
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Články 3 a 6 směrnice 2003/88/ES ukládají členským státům povinnost přijmout nezbytná opatření, aby každý pracovník měl nárok na minimální denní odpočinek po dobu 11 po sobě jdoucích hodin během 24 hodin, a dále aby průměrná délka pracovní doby nepřekračovala pro každé období sedmi dnů včetně přesčasů 48 hodin. Jakákoli výjimka z těchto ustanovení, která není vyloučena, podléhá přesně stanoveným podmínkám.
Italský zákonodárce při provedení směrnice2003/88/ES údajně porušil tato ustanovení, když z působnosti pravidel týkajících se maximální průměrné týdenní pracovní doby vyloučil veškeré „řídící pracovníky“ ve státní zdravotní službě a z působnosti pravidel o denním odpočinku vyloučil veškerý zdravotnický personál v této službě.
Zaprvé Komise konkrétně namítá, že všichni lékaři pracující ve státní zdravotní službě v Itálii jsou oficiálně zahrnuti pod kategorii „řídící pracovníci“ na základě právních předpisů a národních kolektivních smluv souvisejících s touto službou, aniž by se těšili výsadám spojeným s vedoucími pozicemi nebo požívali jakékoli autonomie v oblasti pracovní doby. Zadruhé italské orgány nebyly schopny prokázat, že navzdory skutečnosti, že zdravotnickému personálu ve státní zdravotní službě je upřen nárok na denní odpočinek po dobu 11 po sobě jdoucích hodin, má tento personál přesto ihned po skončení pracovní doby nárok na dostatečnou nepřetržitou náhradní dobu odpočinku.
(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9)