This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02004R0805-20081204
Regulation (EC) No 805/2004 of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 creating a European Enforcement Order for uncontested claims
Consolidated text: Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания
Регламент (ЕО) № 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания
02004R0805 — BG — 04.12.2008 — 002.005
Този текст служи само за информационни цели и няма правно действие. Институциите на Съюза не носят отговорност за неговото съдържание. Автентичните версии на съответните актове, включително техните преамбюли, са версиите, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и налични в EUR-Lex. Тези официални текстове са пряко достъпни чрез връзките, публикувани в настоящия документ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 805/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания (ОВ L 143, 30.4.2004 г., стp. 15) |
Изменен с:
|
|
Официален вестник |
||
№ |
страница |
дата |
||
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) 1869/2005 НА КОМИСИЯТА от 16 ноември 2005 година |
L 300 |
6 |
17.11.2005 |
|
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1103/2008 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 22 октомври 2008 година |
L 304 |
80 |
14.11.2008 |
Поправен със:
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 805/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 април 2004 година
за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент има за цел да въведе европейско изпълнително основание за безспорни вземания чрез приемането на минимални процесуални изисквания, свободно движение на присъди, съдебни спогодби и публични документи във всички държави-членки, без да бъде необходимо да се преминава през междинни съдебни процедури за признаване и изпълнение в държавата-членка на принудителното изпълнение.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент не се прилага към:
гражданското състояние, правоспособността и дееспособността на физически лица, имуществени права, произтичащи от брачни правоотношения, завещания и наследяване;
производства, свързани с обявяването на дружества или други юридически лица в несъстоятелност, конкордати и аналогични производства;
социално осигуряване;
арбитраж.
Член 3
Изпълнително основание, което се удостоверява като европейско изпълнително основание
Вземането се счита за „безспорно“, когато:
длъжникът е изразил съгласие, като го е признал чрез споразумение, което е било одобрено от съда или сключено пред съда в хода на съдебното производство; или
длъжникът никога не е възразил по отношение на това съгласно правилата на процедурата на държавата-членка по произход, в хода на съдебната процедура; или
длъжникът не се явил или не е представен на съдебно заседание по отношение на това вземане, след като първоначално е оспорил вземането, в хода на съдебния процес, доколкото това поведение представлява конклудентно признаване на вземането или от доказаните от кредитора факти по правото на държавата-членка по произход; или
длъжникът изрично го е признал в публичен документ.
Член 4
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
„решение“: всяко съдебно решение, произнесено от съд на държава-членка, независимо от названието на това решение, включително декрет, заповед, решение или призовка за изпълнение, както и определенията за разноските и разходите на длъжностно лице на съда;
„вземане“: парично вземане, което е изискуемо или чиято дата за плащане е била определена в съдебно решение, съдебна спогодба или в публичен документ;
„публичен документ“:
документ, който е бил формално съставен или регистриран като публичен документ и удостоверяването на който:
се свързва с подписването и съдържанието на документа; и
е съставен от публичен орган или друг орган, който е оправомощен за тази цел от държавата-членка, от която произхожда;
или
споразумение за задължения за издръжка, което е сключено с административен орган или е заверено от тях;
„държава-членка по произход“: държавата-членка, в която решението е било произнесено, съдебната спогодба е била сключено или одобрена или публичният документ е бил съставен или регистриран и е бил удостоверен като европейско изпълнително основание;
„държава-членка на принудителното изпълнение“: държава-членка, в която е поискано принудителното изпълнение на решение, съдебна спогодба или публичен документ, които са удостоверени като европейско изпълнително основание;
„съд по произход“: съдът, който е сезиран с процеса към момента на изпълнение на условията по член 3, параграф 1, букви а), б) или в);
при ускорената съдебни процедура в Швеция, при неоспорени парични вземания без провеждане на устни състезания, като съдебната заповед представлява изпълнителен титул (betalningsföreläggande), изразът „съд“ включва Шведската служба за принудително изпълнение (kronofogdemyndighet).
ГЛАВА II
ЕВРОПЕЙСКО ИЗПЪЛНИТЕЛНО ОСНОВАНИЕ
Член 5
Премахване на процедурата по признаване и изпълнение
Съдебно решение, което е удостоверено като европейско изпълнително основание в държавата-членка по произход, се признава и изпълнява в другите държави-членки без необходимост от декларация за изпълнение и без възможност за противопоставяне на неговото признаване.
Член 6
Изисквания към удостоверяването като европейско изпълнително основание
Решение по безспорно вземане, което е произнесено в държава-членка, след заявление във всеки момент пред съда по произход, се удостоверява като европейско изпълнително основание, ако са изпълнени следните условия:
решението подлежи на изпълнение в държавата-членка по произход;
решението не противоречи на разпоредбите за подсъдност, предвидени в глава II, раздели 3 и 6 от Регламент (ЕО) № 44/2001; и
съдебната процедура в държавата-членка по произход е изпълнила изискванията в глава III, в случай на безспорно вземане по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) или в); и
решението е произнесено на държавата-членка, където длъжникът има местоживеене по смисъла на член 59 от Регламент (ЕО) № 44/2001, в случаи, когато:
Член 7
Разноски, свързани със съдебните процедури
Когато решението включва изпълняемо решение по сумата от разноските, свързана със съдебната процедура, като се включва и лихвеният процент, то е също легализирано в качеството на европейско изпълнително основание, що се отнася до разходите, освен ако длъжникът определено не е възразил срещу неговото задължение да поеме въпросните разноски съгласно закона на държавата-членка по произход.
Член 8
Делимост на удостоверяването като европейско изпълнително основание
Ако само отделни части от решението са съобразени с изискванията на настоящия регламент, само тази част се удостоверява като европейско изпълнително основание.
Член 9
Издаване на удостоверение за европейско изпълнително основание
Член 10
Поправяне и оттегляне на удостоверение за европейско изпълнително основание
Удостоверение за европейско изпълнително основание чрез заявяване пред съда на произход се:
поправя в случаите когато вследствие на материална грешка съществува несъответствие между решение и удостоверението;
се оттегля, ако е ясно, че удостоверението е издадено, без да са спазени условията на настоящия регламент.
Член 11
Действие на удостоверението за европейско изпълнително основание
Удостоверението за европейско изпълнително основание има действие само в границите на изпълняемост на решението.
ГЛАВА III
МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОЦЕДУРИТЕ ОТНОСНО БЕЗСПОРНИ ВЗЕМАНИЯ
Член 12
Обхват на приложимост на задължителните стандарти
Член 13
Връчване чрез потвърждение за получаване от длъжника
Документът за започване на производството или равностоен документ може да е бил връчен на длъжника по един от следните начини:
чрез лично връчване, при което длъжникът е подписал потвърждение за получаване, което включва дата на получаване;
чрез лично връчване, при което компетентното лице, което извършва връчването, е подписало документ, в който се посочва, че длъжникът е получил или и отказал без законно основание да получи документа, като се отбелязва датата на връчването;
чрез връчване по пощата, като длъжникът подписва и изпраща обратно потвърждението за получаване, като се отбелязва дата на получаване;
чрез връчване по електронен път, като факс или по електронна поща, при което длъжникът подписва и изпраща обратно потвърждение за получаване, като се посочва дата на получаване.
Член 14
Връчване без потвърждение за приемане от длъжника
Документът за започване на производството или на равностоен документ и призовки за явяване на съдебно заседание могат да бъдат връчвани на длъжника по следните начини:
лично връчване на личния адрес на длъжника на лица, които живеят в същото домакинство или са наети на работа там;
ако длъжникът е самостоятелно заето лице или юридическо лице, лично връчване в деловите помещения на лицата, които са наети на работа от длъжника;
оставяне на документа в пощенската кутия на длъжника;
оставяне на документа в поща или на компетентни публични органи и оставянето на писмено съобщение за това оставяне в пощенската кутия на длъжника, при условие че писменото съобщение посочва ясно характера на съдебен документ или правното действие на нотификацията по отношение на връчването и действието на връчването по отношение на сроковете;
чрез пощата без потвърждение, в съответствие с параграф 3, когато длъжникът е с адрес в държавата-членка по произход;
чрез електронни средства с автоматично потвърждение за доставяне, при условие че длъжникът предварително изрично е приел този начин на връчване.
Връчването на документ в съответствие с параграф 1, букви от а) до г) се потвърждава със:
документ, подписан от компетентно лице, което е извършило връчването, в който се посочва:
начин на връчване; и
датата на връчване; и
когато документът е бил връчен на лице, различно от длъжника — името на това лице и връзката му с длъжника,
или
потвърждение за получаване от лицето, което е получило документа в съответствие с параграф 1, букви а) и б).
Член 15
Връчване на представителите на длъжника
Връчване по член 13 или 14 може да бъде извършено чрез представител на длъжника.
Член 16
Предоставяне на длъжника на съответната информация относно вземането
За да се гарантира, че длъжникът е информиран съобразно изискванията относно вземането, документът за започване на производството или равностоен документ трябва да съдържа следното:
имената и адресите на страните;
размера на вземането;
ако се търси лихва по вземането, лихвения процент и периода, за който се търси лихва, освен ако лихвата, която е установена със закон, е прибавена автоматично към главницата по сила на закона на държавата-членка по произход;
описание на основанието на вземането.
Член 17
Предоставяне на длъжника на съответната информация относно процесуалните стъпки за оспорване на вземането
Във или заедно с документа за започване на процеса, равностоен документ или призовка за съдебно заседание по делото трябва да бъде ясно изложено следното:
процесуалните изисквания за оспорване на вземането, включително предвидените срокове за оспорването му в писмена форма или в краен случай датата на съдебното заседание, названието и адреса на институцията, на която да се отговори или пред която трябва да се яви, както и необходимостта да бъде представен от адвокат, когато това е задължително;
последствията от липсата на възражение или на неявяване, особено в краен случай възможността, че съдебно решение може да бъде постановено или изпълнено срещу длъжника, и задължение за разходите по съдебното дело.
Член 18
Преодоляване на неспазване на минималните изисквания
Когато процесът в държавата-членка по произход не отговаря на процесуалните изисквания по членовете от 13 до 17, такова неспазване на изискванията се преодолява и решение се удостоверява като европейско изпълнително основание, ако:
решението е съобщено на длъжника в съответствие с изискванията на член 13 или 14; и
длъжникът е имал възможност да оспори решението чрез пълно преразглеждане и е бил съответно информиран със или в решението за процесуалните изисквания за обжалване, включително за наименованието и адреса на институцията, пред която се обжалва, както и за крайния срок; и
длъжникът е пропуснал да обжалва решение в съответствие с процесуалните изисквания.
Член 19
Минимални изисквания за преразглеждане на изключителни случаи
документ за започване на процеса, равностоен документ или, когато е приложимо, призовка за съдебно заседание е връчен по един от начините по член 14, и
връчването не е извършено навреме, за да му позволи да подготви защитата си, без вина от негова страна;
или
длъжникът не е оспорил вземането поради непреодолима сила или поради изключителни обстоятелства, без вина от негова страна,
като и в двата случая е действал незабавно.
ГЛАВА IV
ПРИНУДИТЕЛНО ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 20
Процедура за принудително изпълнение
Решение, което е удостоверено като европейско изпълнително основание, ще бъде изпълнено при същите условия както решение, което е постановено в държавата-членка на принудителното изпълнение.
Кредиторът трябва да предостави на компетентни органи за принудително изпълнение в държавата-членка на принудителното изпълнение:
екземпляр от решение, което отговаря на необходимите изисквания за доказателствена сила;
екземпляр на удостоверение за европейско изпълнително основание, което отговаря на необходимите изисквания за доказателствена сила; и
при нужда, препис на удостоверението за европейско изпълнително основание или превод на същото на официалния език на държавата-членка на принудителното изпълнение, или ако има няколко официални езика в държавата-членка на принудително изпълнение, на официалния език или на един от официалните езици на съдебното производство, от мястото, откъдето принудителното изпълнение е потърсено, съгласно законодателството на тази държава-членка, или друг език, който държавата-членка на принудително изпълнение е посочила, може да бъде приет. Всяка държава-членка може да посочи официалния език или езиците на институциите на Европейската общност, различен от техния собствен, на който приема да бъде съставено удостоверението. Преводът трябва да е заверен от оправамощено лице в една от държавите-членки.
Член 21
Отказ от принудително изпълнение
При молба на длъжника принудителното изпълнение се отказва от компетентния съд в държавата-членка на принудителното изпълнение, ако решението, което е удостоверено като европейско изпълнително основание, е несъвместимо с предишно решение, което е постановено в някоя държава-членка или в трета страна, когато.
предишното решение е постановено при еднакво правно основание за вземане и между същите страни; и
предишното решение е постановено в държавата-членка на принудителното изпълнение или отговаря на необходимите условия за признаване в държавата-членка на принудителното изпълнение; и
несъвместимостта на решенията не е била и не може да бъде повдигната като възражение в съдебното производство в държавата-членка по произход.
Член 22
Споразумения с трети страни
Настоящият регламент няма действие спрямо споразуменията, с които държавите-членки са се задължили преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 44/2001, в съответствие с член 59 от Брюкселската конвенция относно подведомствеността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, да не признават постановеното решение, по-специално в друга държава-членка, която е страна по посочената конвенция, срещу ответник, чието местоживеене или обичайно пребиваване е в трета страна, за делата по член 4 от посочената конвенция съдебното решение може да се основава на компетентността, която е уредена в член 3, втори параграф от посочената конвенция.
Член 23
Спиране или ограничаване на принудителното изпълнение
Когато длъжникът е:
компетентният съд или орган в държавата-членка на принудително изпълнение при молба на длъжника може:
да ограничи производството по принудителното изпълнение до обезпечителни мерки; или
да направи принудителното изпълнение условно, при предоставяне на определена гаранция;
при изключителни обстоятелства да спре производството по принудителното изпълнение.
ГЛАВА V
СЪДЕБНИ СПОГОДБИ И ПУБЛИЧНИ ДОКУМЕНТИ
Член 24
Съдебна спогодба
Член 25
Публични документи
ГЛАВА VI
ВРЕМЕННА РАЗПОРЕДБА
Член 26
Временна разпоредба
Настоящият регламент е приложим само за произнесени решения, за съдебни, одобрени или сключени спогодби и за документи, формално съставени или регистрирани като публични документи след влизането в сила на този регламент.
ГЛАВА VII
ОТНОШЕНИЯ С ДРУГИ ПРАВНИ АКТОВЕ НА ОБЩНОСТТА
Член 27
Отношение към Регламент (ЕО) № 44/2001
Настоящият регламент няма действие по отношение на възможността за искане на признаване и изпълнение на съдебно решение, съдебна спогодба или публичен документ по безспорно вземане в съответствие с Регламент (ЕО) № 44/2001.
Член 28
Отношение към Регламент (ЕО) № 1348/2000
Настоящият регламент не засяга приложението на Регламент (ЕО) № 1348/2000.
ГЛАВА VIII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 29
Информация относно процедурите и органите по принудително изпълнение
Държавите-членки си сътрудничат с цел да осигурят на обществото и професионалните кръгове информация относно:
методите и процедурите на принудителното изпълнение в държавите-членки; и
компетентните органи за принудително изпълнение в държавите-членки,
по-специално чрез Европейската съдебна мрежа по гражданските и търговските дела, създадена в съответствие с Решение 2001/470/ЕО ( 1 ).
Член 30
Информация относно процедурите по обезщетение, езици и правомощия
Държавите-членки уведомяват Комисията за:
процедури за поправка и оттегляне по член 10, параграф 2 и процедурата за преразглеждане по член 19, параграф 1;
приетите езици в съответствие с член 20, параграф 2, буква в);
списък на правомощията по член 25;
както и всички допълнителни изменения към тях.
Член 31
Изменения на приложенията
Комисията изменя стандартните формуляри, установени в приложенията. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 32, параграф 2.
Член 32
Комитет
Член 33
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 21 януари 2005 г.
Той е прилага от 21 октомври 2005 г., с изключение на членовете 30, 31 и 32, които се прилагат от 21 януари 2005 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
ПРИЛОЖЕНИЕ I
ПРИЛОЖЕНИЕ II
ПРИЛОЖЕНИЕ III
ПРИЛОЖЕНИЕ IV
ПРИЛОЖЕНИЕ V