This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32016R1227
Commission Implementing Regulation (EU) 2016/1227 of 27 July 2016 amending Regulation (EEC) No 2568/91 on the characteristics of olive oil and olive-residue oil and on the relevant methods of analysis
Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1227 av den 27 juli 2016 om ändring av förordning (EEG) nr 2568/91 om egenskaper hos olivolja och olivolja av pressrester och om lämpliga analysmetoder
Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1227 av den 27 juli 2016 om ändring av förordning (EEG) nr 2568/91 om egenskaper hos olivolja och olivolja av pressrester och om lämpliga analysmetoder
C/2016/4777
EUT L 202, 28.7.2016, p. 7–13
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
No longer in force, Date of end of validity: 23/11/2022; tyst upphävande genom 32022R2104
28.7.2016 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 202/7 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2016/1227
av den 27 juli 2016
om ändring av förordning (EEG) nr 2568/91 om egenskaper hos olivolja och olivolja av pressrester och om lämpliga analysmetoder
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1), särskilt artikel 91 första stycket d och andra stycket, och
av följande skäl:
(1) |
I kommissionens förordning (EEG) nr 2568/91 (2) definieras kemiska och organoleptiska egenskaper hos olivolja och olivolja av pressrester samt fastställs metoder för bedömning av sådana egenskaper. Metoderna uppdateras regelbundet mot bakgrund av synpunkter från kemiska experter och i samstämmighet med Internationella olivrådets (IOC) utredningar. |
(2) |
För att säkerställa att de senaste internationella normer som fastställts av IOC genomförs på unionsnivå, bör metoden för bestämning av fri syra och metoden för organoleptisk bedömning av jungfruolivolja som fastställs i förordning (EEG) nr 2568/91 aktualiseras. |
(3) |
Förordning (EEG) nr 2568/91 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(4) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EEG) nr 2568/91 ska ändras på följande sätt:
1. |
Bilaga II ska ersättas med texten i bilaga I till denna förordning. |
2. |
Bilaga XII ska ändras i enlighet med bilaga II till denna förordning. |
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 27 juli 2016.
På kommissionens vägnar
Jean-Claude JUNCKER
Ordförande
(1) EUT L 347, 20.12.2013, s. 671.
(2) Kommissionens förordning (EEG) nr 2568/91 av den 11 juli 1991 om egenskaper hos olivolja och olivolja av pressrester och om lämpliga analysmetoder (EGT L 248, 5.9.1991, s. 1).
BILAGA I
”BILAGA II
BESTÄMNING AV FRIA FETTSYROR, METOD VID LÅG TEMPERATUR
1. SYFTE OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Metoden avser bestämning av fria fettsyror i olivolja och olivolja av pressrester. Halten av fria fettsyror uttrycks som procentandel oljesyra.
2. PRINCIP
Ett prov löses i en blandning av lösningsmedel och de närvarande fria fettsyrorna titreras med en lösning av kaliumhydroxid eller natriumhydroxid.
3. REAGENSER
Alla reagenser bör vara av analyskvalitet och det vatten som används ska vara destillerat eller ha motsvarande renhet.
3.1 Dietyleter: 95 % etanol (v/v), blandning av lika volymdelar.
Neutralisera exakt vid användningstillfället med kaliumhydroxidlösningen (3.2) med tillsats av 0,3 ml av fenolftaleinlösningen (3.3) per 100 ml blandning.
Anmärkning 1: |
Dietyleter är en mycket lättantändlig vätska och kan bilda explosiva peroxider. Särskild försiktighet bör iakttas vid användning. |
Anmärkning 2: |
Om det inte är möjligt att använda dietyleter kan en blandning av lösningsmedel som innehåller etanol och toluen användas. Vid behov kan etanolen ersättas av propanol-2. |
3.2 Kaliumhydroxid eller natriumhydroxid, titrerad etanol- eller vattenlösning, c(KOH) [eller c(NaOH)] cirka 0,1 mol/l eller, vid behov, c(KOH) [eller c(NaOH)] cirka 0,5 mol/l. Lösningar finns i handeln.
Den exakta koncentrationen av kaliumhydroxidlösning (eller natriumhydroxidlösning) ska vara känd och kontrolleras före användning. Använd en lösning som gjorts minst fem dagar före användning och dekanterats i en brun glasflaska med gummipropp. Lösningen bör vara färglös eller halmfärgad.
Om fasseparation iakttas vid användning av vattenhaltig lösning av kaliumhydroxid eller natriumhydroxid ska vattenlösningen ersättas med en etanollösning.
Anmärkning 3: |
En stabil färglös lösning av kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) kan framställas på följande sätt: Koka upp 1 000 ml etanol eller vatten med 8 g kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) och 0,5 g aluminiumspån och fortsätt att koka under återflöde under 1 timme. Destillera lösningen omedelbart. Lös den behövliga mängden kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) i destillatet. Låt lösningen stå i flera dagar och dekantera supernatanten från fällningen av kaliumkarbonat (eller natriumkarbonat). |
Lösningen kan också framställas utan destillation på följande sätt: Tillsätt 4 ml aluminiumbutylat till 1 000 ml etanol (eller vatten) och låt blandningen stå i flera dagar. Dekantera supernatanten och lös den behövliga mängden kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) i den. Lösningen är klar för användning.
3.3 Fenolftalein, 10 g/l lösning i 95–96 procentig etanol (v/v) eller alkaliskt blått 6B eller tymolftalein, 20 g/l lösning i 95–96 procentig etanol (v/v). Vid starkt färgade oljor ska alkaliskt blått eller tymolftalein användas.
4. UTRUSTNING
Vanlig laboratorieutrustning som innefattar:
4.1 |
Analysvåg |
4.2 |
250 ml E-kolv |
4.3 |
10 ml-byrett klass A, graderad i 0,05 ml, eller motsvarande automatisk byrett. |
5. METOD
5.1 Provberedning
Om provet är grumligt ska det filtreras.
5.2 Provmängd
Ta ut ett prov beroende på den förväntade aciditeten i enlighet med följande tabell:
Förväntad aciditet: (oljesyra g/100g) |
Provmassa (g) |
Invägningsnoggrannhet (g) |
0 till 2 |
10 |
0,02 |
> 2 till 7,5 |
2,5 |
0,01 |
> 7,5 |
0,5 |
0,001 |
Väg in provet i E-kolven (4.2).
5.3 Bestämning
Lös provet (5.2) i 50 till 100 ml av den neutraliserade blandningen av dietyleter och etanol (3.1).
Titrera under omrörning med 0,1 mol/l lösning av kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) (3.2) (se anmärkning 4) tills indikatorn ändrar färg (färgindikatorns färg ska bestå under minst 10 sekunder).
Anmärkning 4: |
Om den nödvändiga mängden kaliumhydroxidlösning på 0,1 mol/l (eller natriumhydroxidlösning på 0,1 mol/l) överstiger 10 ml, använd en lösning på 0,5 mol/l eller ändra på provets massa utifrån den förväntade fria aciditeten och tabellen över förväntad aciditet. |
Anmärkning 5: |
Om lösningen blir ogenomskinlig under titreringen, tillsätt tillräckligt med lösningsmedel (3.1) för att det ska bli en klar lösning. |
Gör en andra bestämning om det första resultatet är högre än det angivna gränsvärdet för den aktuella oljekategorin.
6. RESULTATANGIVELSER
Aciditeten som massprocent av oljesyran motsvaras av följande:
där:
V |
= |
volymen kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) i ml som används vid titreringen, |
c |
= |
den exakta koncentrationen i mol/l av den titrerade kaliumhydroxidlösning (eller natriumhydroxidlösning) som används, |
M |
= |
282 g/mol, dvs. molvikten i gram per mol oljesyra, |
m |
= |
provets massa i gram. |
Oljesyran ska anges enligt följande:
a) |
med två decimaler för värden från 0 till och med 1. |
b) |
med en decimal för värden större än 1 till och med 100.” |
BILAGA II
Bilaga XII till förordning (EEG) nr 2568/91 ska ändras på följande sätt:
1. |
Punkt 3.3 ska ersättas med följande: ”3.3 Frivillig terminologi för märkning Den som leder panelen får på begäran intyga att de oljor som bedömts överensstämmer med definitioner och intervall som endast motsvarar följande termer med avseende på egenskapernas intensitet och förnimmelsen av dem. Positiva egenskaper (fruktig, bitter och skarp): Enligt förnimmelsens intensitet:
Förteckning över termer som avser förnimmelsens intensitet:
|
2. |
Punkt 9.1.1 ska ersättas med följande:
|
3. |
Punkt 9.4 ska ersättas med följande: ”9.4 Klassificering av oljan Oljan ska klassificeras enligt följande kategorier, med defekternas medianvärde och fruktighetens medianvärde som utgångspunkt. Defekternas medianvärde definieras som medianvärdet för den defekt som upplevs mest intensivt. Defekternas medianvärde och medianvärdet för egenskapen fruktighet anges med en decimal. Klassificeringen av oljan sker genom att defekternas medianvärde och medianvärdet för egenskapen fruktighet jämförs med de referensintervall som anges nedan. Då gränsvärdena för dessa intervall har fastställts med beaktande av metodens felmarginal anses de vara absoluta. Genom programvaran kan klassificeringen visas grafiskt eller i en tabell med statistiska uppgifter.
|
4. |
Följande ska läggas till som punkt 9.5: ”9.5 Kriterier för godkännande och avvisande av dubbelprov Det normaliserade felvärdet enligt definitionen nedan ska användas för att avgöra om resultaten från de båda kontrollbedömningarna är homogena eller statistiskt godtagbara.
Om Me1 och Me2 är medianvärdena för de båda kontrollbedömningarna (den första respektive den andra kontrollbedömningen) och U1 och U2 är värdena för den utvidgade mätosäkerheten, beräknade enligt följande enligt specifikationerna nedan, gäller följande:
U
1 = c × s* and
För den utvidgade mätosäkerheten gäller att c = 1,96, varför U1 = 0,0196 × CVr × Me1 där CVr är den robusta variationskoefficienten. För att de två erhållna värdena ska kunna anses som statistiskt homogena måste En vara lika med 1,0 eller lägre.” |