EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32016D2313
Council Decision (EU) 2016/2313 of 8 December 2016 authorising certain Member States to accept, in the interest of the European Union, the accession of the Republic of Korea to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/2313 z 8. decembra 2016, ktorým sa niektoré členské štáty oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí
Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/2313 z 8. decembra 2016, ktorým sa niektoré členské štáty oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí
Ú. v. EÚ L 345, 20.12.2016, p. 59–61
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
20.12.2016 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 345/59 |
ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2016/2313
z 8. decembra 2016,
ktorým sa niektoré členské štáty oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 3 v spojení s jej článkom 218,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
keďže:
(1) |
Európska únia si stanovila za jeden zo svojich cieľov presadzovanie ochrany práv dieťaťa, ako sa uvádza v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Opatrenia na ochranu detí pred neoprávneným premiestňovaním alebo zadržiavaním sú zásadnou súčasťou tejto politiky. |
(2) |
Rada prijala nariadenie (ES) č. 2201/2003 (2) („nariadenie Brusel IIa“), ktorého cieľom je chrániť deti pred škodlivými účinkami neoprávneného premiestnenia alebo zadržiavania a stanoviť postupy na zabezpečenie ich bezodkladného návratu do štátu ich obvyklého pobytu, ako aj zabezpečiť pre ne ochranu práv styku a opatrovníckych práv. |
(3) |
Nariadením Brusel IIa sa dopĺňa a posilňuje Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí („Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorým sa na medzinárodnej úrovni stanovuje systém povinností a spolupráce medzi zmluvnými štátmi a medzi ústrednými orgánmi a ktorý má za cieľ zabezpečiť bezodkladný návrat neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí. |
(4) |
Všetky členské štáty Únie sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru z roku 1980. |
(5) |
Únia nabáda aj tretie štáty, aby pristúpili k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a podporuje správne vykonávanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 okrem iného účasťou – spolu s členskými štátmi – v osobitných výboroch, ktoré pravidelne zvoláva Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného. |
(6) |
Spoločný právny rámec platný vo vzťahu medzi členskými štátmi Únie a tretími štátmi by mohol byť najlepším riešením citlivých prípadov medzinárodných únosov detí. |
(7) |
V Haagskom dohovore z roku 1980 sa stanovuje, že sa uplatňuje medzi pristupujúcim štátom a zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásili, že toto pristúpenie prijali. |
(8) |
Haagsky dohovor z roku 1980 neumožňuje organizáciám regionálnej ekonomickej integrácie, akou je Únia, stať sa jeho zmluvnou stranou. Únia k nemu preto nemôže pristúpiť, a ani uložiť vyhlásenie o prijatí pristupujúceho štátu. |
(9) |
Na základe stanoviska Súdneho dvora Európskej únie 1/13 patria vyhlásenia o prijatí podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980 do výlučnej vonkajšej právomoci Únie. |
(10) |
Kórejská republika uložila svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980 dňa 13. decembra 2012. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol v Kórejskej republike platnosť 1. marca 2013. |
(11) |
Niekoľko členských štátov už pristúpenie Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijalo. Posúdenie situácie v Kórejskej republike viedlo k záveru, že tie členské štáty, ktoré zatiaľ pristúpenie Kórejskej republiky neprijali, sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Kórejskej republiky podľa podmienok Haagskeho dohovoru z roku 1980. |
(12) |
Preto by sa členské štáty, ktoré zatiaľ pristúpenie Kórejskej republiky neprijali, mali oprávniť, aby v záujme Únie uložili svoje vyhlásenia o prijatí pristúpenia Kórejskej republiky v súlade s podmienkami uvedenými v tomto rozhodnutí. Česká republika, Írsko a Litovská republika, ktoré už pristúpenie Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali, by nemali uložiť nové vyhlásenia o prijatí, keďže existujúce vyhlásenia zostávajú podľa medzinárodného práva verejného v platnosti. |
(13) |
Spojené kráľovstvo a Írsko sú viazané nariadením Brusel IIa, a preto sa zúčastňujú na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia. |
(14) |
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Členské štáty, ktoré tak ešte neurobili, sa týmto oprávňujú v záujme Únie prijať pristúpenie Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí („Haagsky dohovor z roku 1980“).
2. Členské štáty uvedené v odseku 1 uložia najneskôr 9. decembra 2017 vyhlásenie o prijatí v záujme Únie pristúpenia Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v tomto znení:
„[ČLENSKÝ ŠTÁT – úplný názov] vyhlasuje, že prijíma pristúpenie Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2016/2313.“
3. Každý členský štát informuje Radu a Komisiu o uložení svojho vyhlásenia o prijatí pristúpenia Kórejskej republiky a oznámi Komisii znenie vyhlásenia do dvoch mesiacov od jeho uloženia.
Článok 2
Členské štáty, ktoré uložili svoje vyhlásenia o prijatí pristúpenia Kórejskej republiky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 pred dátumom prijatia tohto rozhodnutia, neuložia nové vyhlásenia.
Článok 3
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 4
Toto rozhodnutie je určené všetkým členským štátom s výnimkou Českej republiky, Dánskeho kráľovstva, Írska a Litovskej republiky.
V Bruseli 8. decembra 2016
Za Radu
predsedníčka
L. ŽITŇANSKÁ
(1) Stanovisko Európskeho parlamentu z 5. októbra 2016 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).
(2) Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1).