Tento dokument je výňatok z webového sídla EUR-Lex
Dokument 62015CJ0005
Judgment of the Court (Tenth Chamber) of 7 April 2016.#AK v Achmea Schadeverzekeringen NV and Stichting Achmea Rechtsbijstand.#Request for a preliminary ruling from the Gerechtshof Amsterdam.#Reference for a preliminary ruling — Legal expenses insurance — Directive 87/344/EEC — Article 4(1) — Free choice of lawyer for an insured person — Inquiry or proceedings — Definition — Objection to refusal of authorisation for care.#Case C-5/15.
Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. apríla 2016.
AK v. Achmea Schadeverzekeringen NV a Stichting Achmea Rechtsbijstand.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poistenie právnej ochrany – Smernica 87/344/EHS – Článok 4 ods. 1 – Slobodný výber advokáta poisteným – Súdne alebo správne konanie – Pojem – Sťažnosť proti neuznaniu nároku na liečbu.
Vec C-5/15.
Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. apríla 2016.
AK v. Achmea Schadeverzekeringen NV a Stichting Achmea Rechtsbijstand.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poistenie právnej ochrany – Smernica 87/344/EHS – Článok 4 ods. 1 – Slobodný výber advokáta poisteným – Súdne alebo správne konanie – Pojem – Sťažnosť proti neuznaniu nároku na liečbu.
Vec C-5/15.
Zbierka rozhodnutí – Všeobecná zbierka
Identifikátor ECLI: ECLI:EU:C:2016:218
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (desiata komora)
zo 7. apríla 2016 ( *1 ) ( i )
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poistenie právnej ochrany – Smernica 87/344/EHS – Článok 4 ods. 1 – Slobodný výber advokáta poisteným – Súdne alebo správne konanie – Pojem – Sťažnosť proti neuznaniu nároku na liečbu“
Vo veci C‑5/15,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Gerechtshof Amsterdam (Odvolací súd Amsterdam, Holandsko) z 23. decembra 2014 a doručený Súdnemu dvoru 12. januára 2015, ktorý súvisí s konaním:
AK
proti
Achmea Schadeverzekeringen NV,
Stichting Achmea Rechtsbijstand,
SÚDNY DVOR (desiata komora),
v zložení: predseda desiatej komory F. Biltgen (spravodajca), sudcovia A. Borg Barthet a E. Levits,
generálny advokát: M. Wathelet,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– |
Achmea Schadeverzekeringen NV a Stichting Achmea Rechtsbijstand, v zastúpení: F. E. Vermeulen, P. R. van der Vorst a A. I. M. van Mierlo, advocaten, |
– |
rakúska vláda, v zastúpení: G. Eberhard, splnomocnený zástupca, |
– |
Európska komisia, v zastúpení: F. Wilman a K.‑P. Wojcik, splnomocnení zástupcovia, |
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1 |
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 4 ods. 1 smernice Rady 87/344/EHS z 22. júna 1987 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa poistenia právnej ochrany (Ú. v. ES L 185, s. 77; Mim. vyd. 06/001, s. 187). |
2 |
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi AK a spoločnosťami Achmea Schadeverzekeringen NV a Stichting Achmea Rechtsbijstand (ďalej spoločne len „spoločnosti Achmea“), ktorého predmetom je odmietnutie úhrady nákladov na advokáta vynaložených v konaní o sťažnosti pred verejným orgánom, týkajúcom sa žiadosti o uznanie nároku na mimoriadnu liečbu. |
Právny rámec
Právo Únie
3 |
Jedenáste odôvodnenie smernice 87/344 znie: „keďže záujem osôb, ktoré majú krytie právnej ochrany znamená, že poistená osoba musí dokázať vybrať si právnika alebo inú osobu náležite kvalifikovanú podľa vnútroštátneho práva pri ľubovoľnom vyšetrovaní alebo konaní [v ľubovoľnom súdnom alebo správnom konaní – neoficiálny preklad] a vždy, keď sa vyskytne konflikt záujmov.“ |
4 |
Podľa článku 2 ods. 1 tejto smernice: „Táto smernica sa vzťahuje na poistenie právnej ochrany. Tá spočíva v záväzku poisťovne znášať za úhradu poistného náklady na súdne konanie a poskytovať iné služby priamo spojené s poistným krytím, najmä z hľadiska:
|
5 |
Článok 3 ods. 2 uvedenej smernice znie: „Každý členský štát prijme potrebné opatrenia, aby zabezpečil, že poisťovne usadené na jeho území prijmú v súlade s možnosťou stanovenou členským štátom, alebo podľa vlastného výberu, ak s tým členský štát súhlasí, najmenej jedno z nasledujúcich alternatívnych riešení:
|
6 |
Článok 4 ods. 1 tejto smernice stanovuje: „Akákoľvek zmluva o poistení právnej ochrany bude vyslovene uznávať, že:
|
Holandské právo
7 |
Článok 4:67 ods. 1 zákona o finančnom dohľade (Wet op het financieel toezicht) znie: „Poskytovateľ poistenia právnej ochrany zabezpečí, aby bolo v zmluve o poistení právnej ochrany výslovne stanovené, že poistený si môže slobodne vybrať advokáta alebo iného zákonom oprávneného odborníka, ak:
|
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
8 |
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že AK uzavrel poistenie právnej ochrany so spoločnosťou Achmea Schadeverzekeringen NV, ktorá poverila správou plnení súvisiacich s týmto poistením spoločnosť Stichting Achmea Rechtsbijstand. |
9 |
AK, ktorý trpí rôznymi duševnými a telesnými ochoreniami, v novembri 2013 požiadal Centrum pre posudzovanie nárokov na liečbu (Centrum Indicatiestelling Zorg, ďalej len „CIZ“) o uznanie nároku na liečbu podľa všeobecného zákona o mimoriadnych liečebných nákladoch (Algemene wet bijzondere ziektekosten). |
10 |
Rozhodnutím z 12. decembra 2013 CIZ zamietlo žiadosť AK o uznanie nároku na liečbu. AK sa rozhodol podať proti tomuto zamietavému rozhodnutiu sťažnosť predloženú CIZ a obrátil sa na spoločnosti Achmea so žiadosťou o úhradu nákladov spojených s činnosťou zvoleného advokáta špecializovaného na oblasť uznávania nárokov na liečbu podľa uvedeného zákona. |
11 |
Po tom, čo spoločnosti Achmea túto žiadosť o úhradu nákladov podanú AK zamietli, napadol AK toto zamietnutie žalobou na súde. |
12 |
Vec bola predložená Gerechtshof Amsterdam (Odvolací súd Amsterdam), ktorý mal rozhodnúť o otázke, či konanie o sťažnosti proti zamietavému rozhodnutiu o uznanie nároku na liečbu vydanému CIZ treba považovať za súdne alebo správne konanie v zmysle článku 4:67 ods. 1 zákona o finančnom dohľade, ktorým bol prebratý článok 4 ods. 1 smernice 87/344 do vnútroštátneho práva, a či teda má AK právo slobodne si vybrať advokáta, ktorého náklady musia spoločnosti Achmea uhradiť. |
13 |
V tejto súvislosti vnútroštátny súd spresňuje, že proti rozhodnutiu CIZ o zamietnutí žiadosti o uznanie nároku na liečbu možno podať sťažnosť na ten istý orgán, a že rozhodnutie prijaté na základe tejto sťažnosti môže byť napadnuté žalobou na príslušnom súde a následne aj odvolaním na Centrale Raad van Beroep (Odvolací súd pre oblasť sociálneho zabezpečenia a verejnú správu). |
14 |
Za týchto podmienok Gerechtshof Amsterdam (Odvolací súd Amsterdam) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku: „Má sa pojem ‚správne konanie‘ uvedený v článku 4 ods. 1 ab initio písm. a) smernice 87/344 vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na konanie o sťažnosti proti rozhodnutiu CIZ, v ktorom osoba, ktorej žiadosť o uznanie nároku na liečbu CIZ zamietlo, podala na tento orgán sťažnosť so žiadosťou zmeniť rozhodnutie?“ |
O prejudiciálnej otázke
15 |
Svojou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či článok 4 ods. 1 písm. a) smernice 87/344 sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „správne konanie“ uvedený v tomto ustanovení sa vzťahuje aj na konanie o sťažnosti pred verejným orgánom, v ktorom tento orgán vydá rozhodnutie, ktoré je možné napadnúť žalobou pred súdom. |
16 |
V tejto súvislosti je po prvé potrebné pripomenúť, že podľa článku 4 ods. 1 písm. a) smernice 87/344 akákoľvek zmluva o poistení právnej ochrany bude vyslovene uznávať, že poistený má v akomkoľvek súdnom alebo správnom konaní právo slobodného výberu právneho zástupcu, ak je potrebné obrátiť sa na takéhoto zástupcu s cieľom obhajovať a zastupovať poisteného alebo hájiť jeho záujmy. |
17 |
Zo samotného znenia uvedeného ustanovenia teda vyplýva, že pojem „správne konanie“ musí byť chápaný ako protiklad k pojmu „súdne konanie“. |
18 |
Výklad pojmu „správne konanie“ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) smernice 87/344, navrhovaný odporkyňami vo veci samej, ktorého zámerom je obmedziť uplatniteľnosť tohto pojmu iba na súdne konania v správnej oblasti, a to na konania prebiehajúce pred samotným súdom, ktoré sú zamerané na kontrolu zákonnosti napadnutého rozhodnutia a ktoré s konečnou platnosťou určia právnu situáciu dotknutej osoby, by teda výrazu „správne konanie“, ktorý normotvorca Európskej únie výslovne použil, odňal jeho zmysel. |
19 |
Okrem toho treba konštatovať, že aj keď rozlišovanie medzi prípravnou fázou a rozhodovacou fázou súdneho alebo správneho konania mohlo byť predmetom diskusií pri vypracovaní smernice 87/344, znenie článku 4 ods. 1 tejto smernice už neobsahuje žiadne rozlišovanie v tomto smere, a teda výklad pojmu „správne konanie“ nie je možné v tomto zmysle obmedziť. |
20 |
Po druhé podľa ustálenej judikatúry si výklad ustanovenia práva Únie vyžaduje zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou (pozri v tomto zmysle rozsudky St. Nikolaus Brennerei und Likörfabrik, 337/82, EU:C:1984:69, bod 10; VEMW a i., C‑17/03, EU:C:2005:362, bod 41, ako aj Eschig, C‑199/08, EU:C:2009:538, bod 38). |
21 |
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že cieľom sledovaným smernicou 87/344 a najmä jej článkom 4, ktorý sa týka slobodného výberu advokáta alebo právneho zástupcu, je zabezpečiť širokú ochranu záujmov poistených. Všeobecný dosah a záväznosť, ktoré sú priznané právu na výber advokáta alebo právneho zástupcu, bránia reštriktívnemu výkladu článku 4 ods. 1 písm. a) tejto smernice (pozri v tomto zmysle rozsudky Eschig, C‑199/08, EU:C:2009:538, body 45 a 47, ako aj Sneller, C‑442/12, EU:C:2013:717, bod 24). |
22 |
V prejednávanej veci z informácií v spise, ktorý bol predložený Súdnemu dvoru, vyplýva, že práva poisteného sú dotknuté tak počiatočným rozhodnutím CIZ, ako aj rozhodnutím o sťažnosti poisteného, keďže skutkové posúdenie sa vykonáva v tejto administratívnej fáze, pričom toto skutkové posúdenie je základom pre rozhodovanie v nadväzujúcom súdnom konaní pred správnym súdom. |
23 |
Za týchto okolností nemožno spochybniť skutočnosť, že poistený potrebuje právnu ochranu už v konaní, ktoré je nevyhnutným predpokladom pre podanie žaloby na správnom súde. |
24 |
Takýto výklad nemôže byť spochybnený ani tvrdením odporkýň vo veci samej, podľa ktorého široký výklad práva na slobodný výber advokáta alebo právneho zástupcu by viedol k tomu, že by bolo každé poistenie právnej ochrany pretransformované na poistenie založené na princípe „krytia nákladov“ v zmysle článku 3 ods. 2 písm. c) smernice 87/344. Súdny dvor totiž už rozhodol, že vlastná pôsobnosť opatrení upravených v článku 3 ods. 2 písm. a) a b) smernice 87/344 zostáva zachovaná aj v prípade, že z článku 4 ods. 1 písm. a) tejto smernice je vyvodzované samostatné právo osoby, ktorá má poistenie právnej ochrany, na slobodný výber jej právneho zástupcu (pozri v tomto zmysle rozsudok Eschig, C‑199/08, EU:C:2009:538, bod 49). |
25 |
Navyše, pokiaľ ide o prípadné finančné dôsledky pre systémy poistenia právnej ochrany, treba zdôrazniť, že aj keby takéto dôsledky mohli nastať, nemohli by viesť k reštriktívnemu výkladu článku 4 ods. 1 písm. a) smernice 87/344. Smernica 87/344 totiž nemá za cieľ úplnú harmonizáciu pravidiel týkajúcich sa zmlúv o poistení právnej ochrany, takže pri súčasnom stave práva Únie majú členské štáty naďalej možnosť určiť si režim uplatniteľný na uvedené zmluvy, pokiaľ zásadám stanoveným v tejto smernici nebude odňatá ich podstata (pozri v tomto zmysle rozsudok Stark, C‑293/10, EU:C:2011:355, bod 31). Výkon práva poisteného slobodne si vybrať svojho právneho zástupcu nevylučuje, aby sa v určitých prípadoch mohli obmedziť náklady, ktoré majú znášať poistitelia (pozri rozsudok Sneller, C‑442/12, EU:C:2013:717, bod 26). |
26 |
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy je na položenú otázku potrebné odpovedať tak, že článok 4 ods. 1 písm. a) smernice 87/344 sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „správne konanie“ uvedený v tomto ustanovení sa vzťahuje aj na konanie o sťažnosti pred verejným orgánom, v ktorom tento orgán vydá rozhodnutie, ktoré možno napadnúť žalobou pred súdom. |
O trovách
27 |
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené. |
Z týchto dôvodov Súdny dvor (desiata komora) rozhodol takto: |
Článok 4 ods. 1 písm. a) smernice Rady 87/344/EHS z 22. júna 1987 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa poistenia právnej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „správne konanie“ uvedený v tomto ustanovení sa vzťahuje aj na konanie o sťažnosti pred verejným orgánom, v ktorom tento orgán vydá rozhodnutie, ktoré možno napadnúť žalobou pred súdom. |
Podpisy |
( *1 ) Jazyk konania: holandčina.
( i ) V súlade so žiadosťou o anonymizáciu bolo meno uvedené v úvodnej časti, ako aj v bodoch 2 a 8 až 10 nahradené písmenami po sprístupnení tohto textu na internete.