EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62019CN0848
Case C-848/19 P: Appeal brought on 20 November 2019 by the Federal Republic of Germany against the judgment of the General Court (First Chamber, Extended Composition) delivered on 10 September 2019 in Case T-883/16, Republic of Poland v European Commission
Lieta C-848/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. novembrī Vācijas Federatīvā Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 10. septembra spriedumu lietā T-883/16 Polijas Republika/Eiropas Komisija
Lieta C-848/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. novembrī Vācijas Federatīvā Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 10. septembra spriedumu lietā T-883/16 Polijas Republika/Eiropas Komisija
OV C 27, 27.1.2020, p. 26–27
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
27.1.2020 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 27/26 |
Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. novembrī Vācijas Federatīvā Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 10. septembra spriedumu lietā T-883/16 Polijas Republika/Eiropas Komisija
(Lieta C-848/19 P)
(2020/C 27/33)
Tiesvedības valoda – poļu
Lietas dalībnieki
Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: J. Möller, D. Klebs, ko atbalsta H. Haller, advokāts, T. Heitling, advokāts, L. Reiser, advokāte, V. Vacha, advokāte)
Pārējie lietas dalībnieki: Polijas Republika, Eiropas Komisija, Latvijas Republika un Lietuvas Republika
Prasījumi
Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:
— |
atcelt Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedumu lietā T-883/16; |
— |
lietu T-883/16 nodot atpakaļ izskatīšanai Eiropas Savienības Vispārējai tiesai; |
— |
atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu. |
Pamati un galvenie argumenti
Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēja ir izvirzījusi piecus pamatus:
1. |
Pirmais apelācijas pamats – Enerģētikas solidaritātes princips nav juridisks kritērijs, no tā neizriet izpildes iestādes pienākumi rīkoties Enerģētikas solidaritātes princips LESD 194. pantā kā vispārējs vadošais princips ir tikai un vienīgi politisks jēdziens un nav juridisks kritērijs. No primāro tiesību enerģētikas solidaritātes principa nevar rasties konkrētas tiesības un pienākumi Savienībai un/vai dalībvalstīm. No šī abstraktā vadošā principa it īpaši neizriet izpildes iestāžu pienākumi, kā, piemēram, pārbaudes pienākumi Eiropas Komisijai lēmuma pieņemšanas ietvaros. Tā kā enerģētikas solidaritātes jēdziens ir abstrakts un nenoteikts, uz to nevar atsaukties tiesā. |
2. |
Otrais apelācijas pamats – Šajā lietā enerģētikas solidaritātes princips nebija piemērojams Attiecībā uz Enerģētikas solidaritātes principu runa ir par skaidru ārkārtas mehānismu, kas ir piemērojams tikai izņēmuma gadījumos un, ievērojot stingrus nosacījumus, un tas nav jāņem vērā ikviena Eiropas Komisijas lēmuma pieņemšanā. Nosacījumi, lai piemērotu ārkārtas mehānismu strīdīgā Eiropas Komisijas lēmuma 2016 C(2016)6950. gadījumā, nav izpildīti. |
3. |
Trešais apelācijas pamats – Eiropas Komisija ir ievērojusi enerģētikas solidaritātes principu Ciktāl enerģētikas solidaritātes princips vispār ir piemērojams strīdīgajam Eiropas Komisijas lēmumam 2016 C(2016)6950 (quod non), Eiropas Komisija šo principu, pieņemot lēmumu, ir ievērojusi: Pieņemot lēmumu, Eiropas Komisija ir ņēmusi vērā ietekmi gan uz Polijas, gan arī uz Eiropas gāzes tirgu. Vērtējot Direktīvas 2009/73/EK 36. panta pirmās daļas a) punkta nosacījumus, bija jāievēro vienīgi apgādes drošība, kas izriet no enerģētikas solidaritātes principa. Polijas apgādes drošība nebija un nav apdraudēta. |
4. |
Ceturtais apelācijas pamats – Enerģētikas solidaritātes princips lēmumā tieši nebija jānorāda Strīdīgajā lēmumā 2016 C(2016)6950 nebija tiešā veidā jānorāda visi Eiropas Komisijas lēmuma pieņemšanas pamati. Nav procesuālu norāžu, kādā apmērā Eiropas administrācijai ir jāpamato savi lēmumi. Administratīvo pasākumu pamatojumam ir jābūt redzamam tikai no pasākuma mērķa, bet nav jānosauc visi atbilstošie faktiskie un tiesiskie aspekti. Eiropas Komisijas lēmumu tiesiskums nevar būt atkarīgs no tā, vai lēmumā ir ietverti noteikti jēdzieni. |
5. |
Piektais apelācijas pamats – Strīdīgā lēmuma 2016 C(2016)6950 neatcelšana tikai iespējamas formālas kļūdas dēļ Pat tad, ja strīdīgais lēmums 2016 C(2016)6950 būtu formāli prettiesisks (quod non), tālab nebūtu jāatceļ lēmums, jo saskaņā ar LESD 263. panta otro daļu pēc satura pareizi lēmumi principā nav jāatceļ vienīgi iespējamo formālo kļūdu dēļ. |