EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52009IE1476
Opinion of the European Economic and Social Committee on the Report of the de Larosière Group (Own-initiative opinion)
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Larosière grupas ziņojums (pašiniciatīvas atzinums)
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Larosière grupas ziņojums (pašiniciatīvas atzinums)
OV C 318, 23.12.2009, p. 57–65
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
23.12.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 318/57 |
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Larosière grupas ziņojums” (pašiniciatīvas atzinums)
2009/C 318/11
Ziņotājs: Mr NYBERG
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2009. gada 23. martā nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu
“Larosière grupas ziņojums.”
Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2009. gada 11. septembrī. Ziņotājs — Lars NYBERG kgs.
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 456. plenārajā sesijā, kas notika 2009. gada 30. septembrī un 1. oktobrī (30. septembra sēdē), ar 152 balsīm par, 27 pret un 15 atturoties, pieņēma šo atzinumu.
1. Kopsavilkums un ieteikumi.
1.1. Pašreizējā finanšu un ekonomikas krīze ir smagākā miera laiku krīze kopš pagājušā gadsimta trīsdesmitajiem gadiem. Šajā atzinumā analizēta tikai finanšu krīze un pasākumi, kas būtu jāīsteno, lai nepieļautu tās atkārtošanos. Šo jautājumu izpēti uzticēja tā dēvētajai Larosière grupai, un EESK šajā atzinumā analizē tās ziņojumu. Par šo jautājumu nopietnību liecina arī tas, ka Komisija jau izstrādājusi vairākus priekšlikumus, piemēram, par kredītvērtējuma aģentūrām, atsevišķiem finansiālās darbības veidiem, kā arī par finanšu uzraudzību, kurai Larosière grupa pievērsa īpašu uzmanību.
1.2. Krīzes galvenais cēlonis bija pārlieku augstā likviditāte. Larosière grupa uzskata, ka šī parādība daļēji izskaidrojama ar ASV ekspansionistisko monetāro politiku un nelīdzsvarotību pasaules ekonomikā, par ko visspilgtāk liecina dažādas tendences ASV un Ķīnā. EESK uzskata, ka vēl viens cēlonis varētu būt apstāklis, ka no kapitāla varēja gūt lielākus ienākumus nekā no darba. Pieaugusi arī nevienlīdzība ienākumu sadalē. Turīgākie meklēja iespējas ieguldīt uzkrātos līdzekļus, kuru daudzums pieauga. Tā kā iespējas ieguldīt reālos aktīvos tādā pašā mērā nepaplašinājās, vērtspapīru cenas kāpa. Larosière grupas ziņojumā padziļināti analizēts “finanšu burbulis”, taču, lai nākotnē pieņemtu politiskus lēmumus, būtu jāveic papildu analīze.
1.3. EESK kopumā atzinīgi vērtē grupas sagatavotos ieteikumus (kopumā 31 ieteikums), taču vēlas paplašināt analizējamo jautājumu loku un izteikt vairākas piezīmes un ierosināt papildinājumus.
1.3.1. |
Larosière grupa ierosina labvēlīgos apstākļos izvirzīt bankām augstākas pašu kapitāla prasības, savukārt nelabvēlīgākos apstākļos minētās prasības varētu samazināt. Tā kā konjunktūras svārstību dēļ prognozēt ekonomikas attīstību ir sarežģīti, šis priekšlikums var būt saistīts ar risku. Spānijas piemērs tomēr liecina, ka šāda sistēma, kas ļauj mainīt prasības attiecībā uz pašu kapitālu, ir efektīva. EESK tādēļ uzskata, ka šāds pasākums pirms īstenošanas ir jāapsver, īpaši analizējot, vai pienācis piemērots brīdis tādai rīcībai. |
1.3.2. |
EESK uzskata, ka būtiski ir tādi pasākumi kā augstākas kapitāla prasības ārpusbilances darījumiem un to labāka pārredzamība. Visstingrākie noteikumi attiecībā uz ārpusbilances posteņiem bija Spānijā, un šīs valsts bankas krīze skārusi vismazāk. |
1.3.3. |
Ārpusbilances posteņus un sabiedrības, kas dibinātas ar īpašu mērķi (Special purpose vehicles), dažkārt izmatoja ļaunprātīgi. Banku bilancēs neiekļāva riskantus bilances aktīvu posteņus, lai izvairītos no kapitāla prasībām un dažkārt no nodokļu maksāšanas. Tādēļ EESK uzskata, ka jāpieņem stingrāki noteikumi. |
1.3.4. |
EESK uzskata, ka, turpinot darbu pēc ziņojuma publicēšanas, bankām jāizvirza prasība skaidrāk norādīt, kādam riskam pakļauti to aktīvi, turklāt tai jābūt vienai no svarīgākajām prasībām. Komiteja atbalsta ziņojumā pausto viedokli, ka bankām un finanšu iestādēm vienmēr daļēji jāuzņemas risks, kad tās pārdod tālāk riskam pakļautus vērtspapīrus. Ar finanšu produktiem saistītajiem riskiem jābūt skaidri pamanāmiem. Finanšu produktu jomā jānodrošina pārredzamība, lai atjaunotu uzticēšanos finanšu tirgum. EESK šajā sakarā vēlas vēlreiz norādīt uz Spānijas piemēru. Finanšu tirgū nedrīkst ieviest jaunus instrumentus, pirms tos nav pārbaudījušas finanšu uzraudzības iestādes. Jāapspriež jautājums par šādu pārbaužu ieviešanu. Vienlaikus jānolemj, vai ir pietiekami nodrošināt uzraudzību valsts līmenī vai arī jāveido kopēja uzraudzības sistēma visā Eiropas Savienībā. Pārrobežu finanšu darījumu dinamika liecina, ka jāveido vienota sistēma. |
1.3.5. |
“Paralēlās banku sistēmas” pamatā ir dažādi neregulēti aizdevumu veidi. Šie jaunie finansēšanas veidi varēja attīstīties pilnīgi neregulēti, un šajā jomā pat neizvirzīja prasību veidot rezerves. EESK piekrīt, ka arī šajā jomā ir vajadzīgs regulējums. Larosière grupa analizēja arī kopīgo ieguldījumu fondu darbību, aicinot izstrādāt kopēju regulējumu šajā jomā un dažādu produktu definīcijas, kā arī nodrošināt šo fondu stingrāku kontroli. Komiteja šos pasākumus pilnībā atbalsta. |
1.3.6. |
Jāizvirza stingrākas prasības banku vadības un revīzijas struktūrām. EESK uzskata, ka Larosière grupas secinājumos nav pietiekami uzsvērta revidentu nozīme. Ja to darbs būtu bijis efektīvs, riskantu instrumentu izplatību varēja samazināt. Jānodrošina, lai finanšu iestāžu pārvaldes struktūras aktīvu izvērtēšanā varētu paļauties uz revīziju. Pārstrādājot “Bāzele II” noteikumus, jāanalizē arī revidentu uzdevumi un grāmatvedības metodes. |
1.3.7. |
Ziņojumā ir minēti lietderīgi ieteikumi attiecībā uz premiālās samaksas sistēmām. Tās ir jāizstrādā vairākiem gadiem, tām jāatbilst patiesajai peļņai un šie ienākumi nav jāgarantē. EESK uzskata, ka īstermiņa pieeja jāaizstāj ar ilgtermiņa pieeju, un premiālo samaksu nedrīkst aprēķināt, ņemot vērā spekulatīvos darījumus. Komiteja arī atbalsta ideju par finanšu darījumu aplikšanu ar nodokļiem, un šos ienākumus varētu izmantot attīstības atbalstam. Turklāt jāparedz, ka jāveido tāda premiālās samaksas sistēma, kurā nav ņemtas vērā vispārējās attīstības tendences, bet gan spēja sasniegt labākus darbības rezultātus salīdzinājumā ar vispārējām tendencēm. Jāapsver arī, vai nebūtu jānosaka premiālās samaksas maksimālā robeža, lai mazinātu vēlmi riskēt. Īstenojot stratēģiju krīzes pārvarēšanai, jāpievērš uzmanība tam, lai milzīgās summas, ko finanšu iestādes saņem no publiskā sektora, tiktu atmaksātas un tās neizmantotu pēc iespējas lielākas peļņas gūšanai un prēmiju maksāšanai. |
1.4. Larosière grupa īpašu uzmanību veltīja finanšu tirgus uzraudzībai. EESK uzskata, ka uzraudzībai ir būtiska nozīme, lai nepieļautu finanšu krīzes atkārtošanos. Tomēr, lai nodrošinātu uzraudzību, ir jāpieņem attiecīgi noteikumi. Tādēļ tikpat svarīgi ir ziņojuma pirmajā daļā iekļautie priekšlikumi par grozījumiem regulējumā un stingrākiem noteikumiem.
1.4.1. |
Larosière grupa uzskata, ka jāizveido Eiropas struktūra, kas nodrošinātu finanšu sistēmas visaptverošu uzraudzību un brīdinātu par finansiāliem riskiem. Tā ierosina šo uzdevumu uzticēt Eiropas Centrālajai bankai (ECB)/Eiropas Centrālo banku sistēmai (ECBS). Lai nodrošinātu tā praktisku izpildi, jāizveido jauna padome. Lai arī principā ir lietderīgi šo padomi administratīvi piesaistīt ECB, par uzraudzību būtībā jābūt atbildīgai ECBS. Jāuzrauga visu dalībvalstu finanšu sistēmas, un ECBS struktūrām jāizraugās šīs jaunās padomes/vadības struktūras vadošais personāls. |
1.4.2. |
Ziņojumā ierosināts divos posmos izveidot jaunu sistēmu ar atsevišķām iestādēm banku, ieguldījumu fondu un vērtspapīru tirgus uzraudzībai mikrolīmenī. Otrajā posmā jāizstrādā kopēji uzraudzības noteikumi un jānovērš dalībvalstīs pastāvošās atšķirības to piemērošanā. Šajā posmā jāsaskaņo arī sankciju sistēmas. EESK uzskata, ka nav iemesla ar šiem pasākumiem kavēties, un tādēļ atzinīgi vērtē to, ka Komisijas paziņojumā ieteikts nekavējoties izstrādāt visu sistēmu uzraudzībai mikrolīmenī. |
1.4.3. |
EESK uzskata, ka uzraudzības kolēģijas, kurās darbotos pārstāvji no dalībvalstu uzraudzības iestādēm un kuru kompetencē būtu pārrobežu darījumos iesaistīto banku uzraudzība, varētu būt sarežģīti vadāmas, ja vienlaikus netiks nodrošināta nepieciešamā saskaņošana. Pretējā gadījumā, ņemot vērā atšķirīgos noteikumus, kas regulē valstu uzraudzības iestāžu darbību, šo banku uzraudzība daļēji būs jāuzņemas trim iepriekš minētajām iestādēm. |
1.4.4. |
Šo jauno iestāžu vadības struktūrās nedrīkst būt pastāvēti vienīgi banku jomas speciālisti. Tajās ir jāiesaista arī arodbiedrības, banku pakalpojumu izmantotāji un EESK, lai nodrošinātu pilsoniskās sabiedrības pārstāvību. |
1.5. Aplūkojot pasākumus, kas īstenojami visā pasaulē, ziņojumā norādīts, ka nepieciešami stingrāki “Bāzele II” noteikumi un starptautiskie grāmatvedības standarti, stingrāks kredītvērtējuma aģentūru un atvasināto instrumentu tirgus vispārējais regulējums, finanšu jomā jāievieš jauna vadības prakse un jāpalielina Starptautiskā valūtas fonda nozīme. Finanšu iestādes nedrīkst piesaistīt apstāklis, ka finanšu joma gandrīz nav regulēta. Vairākus grupas priekšlikumus apsprieda jau G-20 valstu sanāksmē, kas notika Londonā. Finansiālās stabilitātes forums, ko dibināja 1999. gadā, lai pasaulē sekmētu finansiālo stabilitāti, ir pārveidots par Finansiālās stabilitātes padomi. EESK pauž cerību, ka šīs struktūras darbība būs pārredzamāka un tās rīcībā būs pietiekami resursi, apjomīgas zināšanas un plašas rīcības pilnvaras. EESK atbalsta arī priekšlikumu piešķirt papildu resursus Starptautiskajam valūtas fondam, bet kritiski vērtē tā prasības pārskatīt nozīmīgus Eiropas sociālā modeļa aspektus. Tieši tāpēc Eiropas Savienībai sarunās ar SVF noteikti jāpauž vienots viedoklis.
1.5.1. |
Diskusijās par finanšu tirgus jautājumiem šodien lieto jēdzienu “stresa tests”, kas ļauj novērtēt iespējamās finanšu tirgus krīzes ietekmi uz attiecīgās valsts banku sistēmu. Pašreizējās krīzes apstākļos ir viegli izprast šo testu svarīgumu. Vienlaikus jāatzīmē, ka būtisks ir jautājums par rezultātu publicēšanu. Ja SVF veiktu šādu testu un publicētu informāciju, ka attiecīgās valsts banku sistēma krīzei nav gatava, tad krīze patiešām sāktos. |
2. Ievads.
2.1. |
Pašreizējā finanšu un ekonomikas krīze ir smagākā miera laiku krīze. Pagājušā gadsimta trīsdesmito gadu depresijas laikā pasaules ekonomika nebija tik cieši integrēta kā šodien. Toreiz krīze skāra galvenokārt ASV un Eiropu, savukārt pašlaik tā ir skārusi visu pasauli. |
2.2. |
Sākotnējā finanšu krīze izvērsās par ekonomikas krīzi, un vairumā pasaules valstu sākās ekonomiskās aktivitātes lejupslīde. Iespējams, ka sāksies arī sociālā krīze ar augstu bezdarba līmeni. Krīzes galīgie apmēri būs atkarīgi no tā, kādus politiskos pasākumus īstenos tās pārvarēšanai. Vienlaikus sākās arī politiskā krīze, izraisot valdību demisiju. |
2.3. |
Šajā atzinumā tomēr ir analizēta tikai finanšu krīze un pasākumi, kas būtu jāīsteno, lai nepieļautu tās atkārtošanos. Vispārējā krīze un ekonomikas krīze atzinumā nav dziļi analizēta, tāpat arī pasākumi pašreizējās krīzes pārvarēšanai, piemēram, publisko līdzekļu piešķiršana finanšu jomai. Atzinumā ir analizētas nākotnes perspektīvas, it īpaši jautājums par finanšu jomas uzraudzību. |
2.4. |
Minēto jautājumu izpēti uzticēja Larosière grupai, un EESK šajā atzinumā analizē tās ziņojumu. Šī grupa jautājumu loku paplašināja, lai sniegtu visaptverošu ieskatu un tādējādi izstrādātu konstruktīvus priekšlikumus. |
2.5. |
Pašreizējā krīze sākās finanšu jomā. Jau pirms Larosière grupas ziņojuma publicēšanas tā bija tik plaši izvērsusies, ka Eiropas Komisija sagatavoja vairākus priekšlikumus grozījumiem regulējumā. Svarīgākais priekšlikums attiecas uz kredītvērtējuma aģentūrām. Komisija izstrādāja priekšlikumu direktīvai par dažādiem finansiālās darbības veidiem. Šā gada 27. maija paziņojumā ir analizēta Larosière grupas ziņojuma sadaļa, kas attiecas uz finanšu jomas uzraudzību. Ar paziņojumu saistīta darba dokumenta 1. pielikumā ir norādīts, ka paziņojumā un grupas ziņojumā ir tikai piecas atšķirības, ko EESK analizē 6.2.4., 6.3.1. un 6.3.5. punktā. Turpmākos konkrētos priekšlikumus tiesību aktiem Komiteja analizēs īpašos atzinumos. Lai arī Komisija paziņojumā neanalizē Larosière grupas ziņojuma citas sadaļas, EESK uzskata, ka tām ir liela nozīme finanšu jomas turpmākajā attīstībā. |
2.6. |
Larosière grupas ziņojumu sagatavoja banku jomas speciālisti saviem kolēģiem, un priekšlikumi principā ir paredzēti banku jomas speciālistiem, kas strādā Komisijā, un dalībvalstu finanšu ministriem. EESK atbalsta ziņojumā minēto 31 ieteikumu, vienlaikus norādot, ka skatījums ir jāpaplašina. Par pašreizējo problēmu risināšanu nevar būt atbildīgi vienīgi tie, kas izraisīja finanšu krīzi. Finanšu tirgus pakalpojumus izmanto privātpersonas un uzņēmumi, kas iegulda ietaupījumus un aizņemas līdzekļus investīcijām. Finanšu tirgus uzdevums ir pēc iespējas labāk kalpot šo sabiedrības grupu, t.i., pilsoniskās sabiedrības interesēm. Tādēļ, lai arī EESK ziņojumu kopumā atbalsta, tā vēlas izteikt arī dažas piezīmes un ierosināt virkni papildinājumu. |
3. Finanšu krīzes cēloņi.
3.1. |
Lai arī finanšu jomā bija pārlieku augsta likviditāte, centrālās bankas neīstenoja nekādus pasākumus. Uzmanības centrā bija cenu līmeņa izmaiņas, kas neliecināja, ka procentu likmes būtu jāpaaugstina. Tā kā bija pieejami lēti likvīdi, vērtspapīru cenas kāpa. Nav šaubu, ka, sākoties krīzei, likviditātes līmenis bija pārlieku augsts, bet pašlaik krīzes ietekmē tas kļuvis pārlieku zems. Vienlaikus jāatzīmē, ka ir sarežģīti noteikt, kādam jābūt vidējam likviditātes līmenim un vidējam naudas piedāvājumam normālos apstākļos. EESK norāda uz šādu dilemmu — monetārās politikas rādītāji ir gan inflācijas līmenis, gan naudas piedāvājuma apjoms. Ja naudas piedāvājums ir pārlieku liels, centrālajai bankai jāpaaugstina procentu likmes. Ja vienlaikus inflācija ir zema, tad, tieši pretēji, procentu likmes vajadzētu samazināt. EESK tādēļ uzskata — ja arī šādā sarežģītā situācijā uzmanību galvenokārt pievērš naudas piedāvājumam, jāņem vērā iespējamā ietekme uz reālo ekonomiku. |
3.2. |
Politiskais lēmums veicināt mājokļu iegādi neatkarīgi no pircēja maksātspējas, zemās kredītu izmaksas un finanšu institūciju piedāvātās jaunās dažādu vērtspapīru paketes bija cēlonis, kāpēc sākās slēpta riskantu kredītu piešķiršana (paaugstināta riska kredīti). Šie vērtspapīri izplatījās pasaules finanšu tirgū, jo Amerikas Savienotājās Valstīs 2005. un 2006. gadā privāto uzkrājumu apjoms bija negatīvs. EESK 2008. gada jūlijā šajā sakarā norādīja: “Nesenā aizdevumu ar visaugstākajiem procentiem krīze Amerikā parādīja, ka nekustamā īpašuma cenu svārstības līdz ar nepietiekamu klienta riska novērtēšanu sakarā ar tādu likmju nenomaksāšanu, kas ir pārāk augstas attiecībā pret garantijā nodotā nekustamā īpašuma vērtību, var izraisīt ievērojamas finanšu krīzes, kas var destabilizēt visu sistēmu. Tādēļ, veicot jebkādu darbību Kopienas līmenī, ir jāņem vērā šī pieredze […]” (1). |
3.3. |
Tajā pašā laikā, izmantojot tādu apstākli kā nelīdzsvarotība tirdzniecībā, dažas valstis (it īpaši Ķīna) veidoja lielus uzkrājumus, ko izmantoja ASV valsts aizņēmuma vērtspapīru iegādei. Jaunas sarežģītas dažādu vērtspapīru paketes (tostarp paaugstināta riska kredīti) bija ļoti ienesīgi, un visi finanšu tirgus dalībnieki centās gūt aizvien lielāku peļņu. Palielinoties vērstpapīru daudzumam, izsniedza papildu kredītus, un finanšu tirgū palielinājās apgrozījums, jo notika tirdzniecība ar riskantākiem vērtspapīriem. Neskatoties uz to, valdīja uzskats, ka jaunu komplekso vērtspapīru mērķis ir riska pārdale. Apgrozījuma pieaugums finanšu tirgū, šķiet, ļāva gūt arvien lielāku peļņu. |
3.4. |
Riskantus hipotekāro kredītu instrumentus, ko banku sistēmā grūti bija pārdot tālāk, pārvērta par jauniem vērtspapīriem, kurus varēja pārdot tālāk. ASV 2008. gadā sākās recesija un palielinājās bezdarbs, apturot šo procesu un izraisot krīzi. Daudzi mājokļu īpašnieki vairs nevarēja samaksāt procentus. Bankas bija spiestas samazināt aktīvu vērtību un tos pārdot. Aktīvu vērtība turpināja samazināties, un lejupslīde paātrinājās. Uzticēšanās zuda. |
3.5. |
Larosière grupas ziņojumā ir norādīti vairāki faktori, kas izraisīja iepriekš minētās attīstības tendences, proti:
|
3.6. |
Larosière grupas ziņojumā netieši izteiktas kritiskas piezīmes par centrālajām bankām, kas neīstenoja nekādus pasākumus, lai risinātu pārmērīgās likviditātes problēmu. |
3.7. |
EESK tomēr vēlas veikt dziļāku analīzi. Likviditātes paaugstināšanās daļēji bija saistīta ar nelīdzsvarotību pasaules ekonomikā. Par to visskaidrāk liecina dažādas attīstības tendences ASV un Ķīnā, proti, Ķīnā pozitīva tirdzniecības bilance un ietaupījumi 30 % vai 40 % apmērā no ienākumiem kā nodrošinājums slimības gadījumam un pensijai, savukārt ASV tirdzniecības deficīts un ietaupījumu vietā parādi. Vēl viens ticams izskaidrojums, kas nav minēts ziņojumā, ir apstāklis, ka no kapitāla varēja gūt lielākus ienākumus nekā no darba. Pieauga arī nevienlīdzība ienākumu sadalē. Uz to, ka šīs tendences jānovērš, norādīja ne tikai Starptautiskā darba organizācija, bet arī Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija. |
3.8. |
Turīgākie meklēja iespējas ieguldīt uzkrātos līdzekļus, kuru daudzums pieauga. Tā kā iespējas ieguldīt reālos aktīvos tādā pašā mērā nepaplašinājās, vērtspapīru cenas kāpa. Šos pašreizējo problēmu cēloņus nevar novērst, izstrādājot jaunu finanšu tirgus regulējumu; lai to izdarītu, ir jāpieņem politiski lēmumi. Larosière grupas ziņojumā ir padziļināti analizēts “finanšu burbulis”, taču, lai nākotnē pieņemtu politiskus lēmumus, jāveic papildu analīze. |
3.9. |
Aprakstītās norises finanšu jomā noteikti veicināja tādu spekulatīvo darījumu izplatīšanos, kas neatbilda reālās ekonomikas attīstībai, turklāt nebija atbilstošu starptautisku fiskālās un monetārās politikas instrumentu, kas varētu ierobežot šādu darījumu izplatību. Finanšu iestādes un starptautiskās organizācijas ignorēja to daudzo sociālo kustību viedokli, kas vairākkārt aicināja īstenot reglamentējošus pasākumus, tostarp ieviest tā dēvēto Tobin nodokli. |
4. Politika un regulējums.
4.1. |
Ziņojumā norādīts, ka krīzes cēloņi ir tirgus nepilnības, nelīdzsvarotība pasaulē, nepietiekams regulējums un nepietiekama uzraudzība. Lai arī visas minētās problēmas nevar atrisināt ar regulējuma palīdzību, efektīvs regulējums ir viens no priekšnoteikumiem. Ziņojumā ir norādīts, ka jārisina visas problēmas. Vienlaikus rodas šaubas par to, vai ierosinātais regulējums ir pietiekams. Ziņojumā ir paustas bažas, ka pārmērīgs regulējums var būt šķērslis jauninājumiem finanšu jomā. EESK norāda, ka pašreizējie jauninājumi ir paaugstināta riska kredīti un tā dēvētā pārvēršana vērstpapīros. Šo iespēju ļaunprātīga izmantošana ir pašreizējo finanšu problēmu cēlonis. Regulējums atsevišķos gadījumos var arī veicināt jauninājumus finanšu jomā, kā, piemēram, SEPA (Vienotā euro maksājumu telpa). |
4.2. |
Ziņojumā ierosināts nodrošināt labāku koordināciju starp centrālajām bankām un politiskajām struktūrām, kas atbildīgas par finanšu tirgus regulēšanu. Centrālajām bankām, uzlabojot finanšu tirgus uzraudzību, vairāk jāpievēršas makroekonomikas apsvērumiem. EESK uzskata, ka lietderīgs ir gan šis priekšlikums, gan arī priekšlikums par SVF aktīvāku līdzdalību uzraudzībā. |
4.3. |
Ziņojumā arī norādīts, ka finanšu jomas politiskajam regulējumam un pašregulējumam jāpapildina vienam otru. Tā kā iekšējā kontrole nebija efektīva, ierosināts, ka pašregulēšana ir jāuzrauga. Patiesībā šāda ierosme nojauc robežu starp politisko regulējumu un pašregulējumu. |
4.4. |
Praksē šī robeža jau nojaukta. Ar “Bāzele I” un “Bāzele II” sistēmu bankas pašas pieņem noteikumus finanšu jomā. Tas, vai bankas un citas finanšu iestādes minētos noteikumus ievēro, ir atkarīgs no pašām bankām un finanšu iestādēm vai valsts, ja noteikumus ievieš ar likumu (“Bāzele II” noteikumi Eiropas Savienībā stājās spēkā 2008. gada 1. janvārī, savukārt ASV tie stāsies spēkā tikai 2010. gada 1. aprīlī). Ziņojumā nav sīkāk analizētas finanšu tirgus organizatoriskās un demokrātiskās nepilnības, kuru cēlonis meklējams pašregulējuma sistēmā. Ņemot vēra tirgus globalizāciju, īpaša uzmanība jāvelta jautājumam, vai politisko struktūru ietekme ir pietiekama. |
5. Larosière grupas ieteikumi.
5.1. Pakāpeniski jāpalielina bankām izvirzītās pašu kapitāla prasības. Tā kā pašreizējos banku krīzes apstākļos trūkst aktīvu, minētās prasības jāpalielina vēlāk. EESK uzskata, ka tās ir vajadzīgas, lai nākotnē nevajadzētu ieguldīt valsts budžeta līdzekļus bankās ar likviditātes problēmām. EESK piekrīt, ka Eiropas Savienībai jānosaka pašu kapitāla prasības.
5.2. Dažāds pašu kapitāla apjoms atkarībā no konjunktūras. Ziņojumā norādīts, ka centrālo banku uzmanības lokā jābūt ne tikai inflācijai, bet arī naudas un kredītu tirgus kopējai attīstībai. Tāpēc, ja kreditēšana pārmērīgi palielinās, tām jābūt gatavām īstenot stingrāku monetāro politiku. Tādēļ ir ierosināts labvēlīgos apstākļos bankām izvirzīt augstākas pašu kapitāla prasības, savukārt nelabvēlīgākos apstākļos tās samazināt. Tā kā prognozēt ekonomikas attīstību ir sarežģīti, šis priekšlikums ir saistīts ar risku. Ja pēc labvēlīgāku apstākļu perioda un kreditēšanas pieauguma prasības tiek paaugstinātas, tad nelabvēlīgākos apstākļos šāda rīcība var paātrināt lejupslīdi. Spānijas piemērs tomēr liecina, ka sistēma, kas ļauj mainīt prasības attiecībā uz pašu kapitālu, ir efektīva. EESK uzskata, ka šāds pasākums pirms īstenošanas ir rūpīgi jāapsver, īpaši analizējot, vai patiešām pienācis piemērots brīdis tādai rīcībai.
5.3. Stingrāki noteikumi attiecībā uz ārpusbilances posteņiem, izvirzot augstākas pašu kapitāla prasības un uzlabojot pārredzamību. Visstingrākie noteikumi attiecībā uz ārpusbilances posteņiem bija Spānijā, un šīs valsts bankas krīze skārusi vismazāk.
5.3.1. |
Ja bankas izmanto ārpusbilances instrumentus, tie bieži ir saistīti ar vienu no finanšu tirgus jauninājumiem, proti, sabiedrībām, kas dibinātas ar īpašu mērķi (Special purpose vehicles). Tās bieži izveido, lai bankas bilancē nebūtu jāiekļauj riskanti bilances aktīvu posteņi un banku nevajadzētu pakļaut riskam. Vēl viens iemesls varētu būt izvairīšanās no nodokļu maksāšanas. Tā kā šos instrumentus izmantoja ļaunprātīgi, EESK uzskata, ka vajadzīgi stingrāki noteikumi ārpusbilances posteņu, kā arī special purpose vehicles sistēmas regulēšanai. Ar regulējuma palīdzību svarīgi ir nodrošināt, lai ar šādām metodēm dažus darbības veidus nevarētu slēpt. |
5.4. Skaidrāk jābūt redzamam, kādam riskam ir pakļauti bankas aktīvi. EESK uzskata, ka tai ir jābūt vienai no galvenajām prasībām, kas jāizvirza, kad Komisija turpinās darbu pēc ziņojuma un, cerams, nodrošinās banku aktīvu patiesu pārredzamību.
5.4.1. |
Ziņojumā analizēti šādi jautājumi: pārvēršana vērtspapīros, atvasināto instrumentu tirgus, kopīgi ieguldījumu fondi un paralēlā banku sistēma. EESK uzskata, ka jārod visaptverošs risinājums, lai atrisinātu visas ar riskam pakļautiem vērtspapīriem saistītās problēmas, uz kurām norādīts dažādajos priekšlikumos. Paralēlās banku sistēmas pamatā ir dažādi neregulēti aizdevumu veidi. Ziņojumā ir ierosināts “Bāzele II” noteikumus attiecināt arī uz riska ieguldījumu fondiem, investīciju bankām utt. Par to nevar būt šaubu, un lēmumi jāpieņem nekavējoties. Šie jaunie finansēšanas veidi varēja attīstīties pilnīgi neregulēti, bieži ārpus īstās banku sistēmas, un šajā jomā nebija pat rezervju prasību. Larosière grupa analizējusi arī kopīgo ieguldījumu fondu darbību, aicinot izstrādāt kopēju regulējumu šajā jomā un dažādu produktu definīcijas, kā arī nodrošināt šo fondu stingrāku kontroli. Komiteja šos pasākumus pilnībā atbalsta. Bankām un finanšu iestādēm vienmēr daļēji jāuzņemas risks, kad tās pārdod tālāk riskam pakļautus aktīvus. |
5.5. Eiropas Komisija 13. maijā nāca klajā ar priekšlikumu direktīvai “Alternatīvu ieguldījumu fondu pārvaldnieki”, kas attiecas uz dažiem no minētajiem jaunajiem instrumentiem. EESK minēto priekšlikumu analizēs vēlāk. Komiteja jau 2006. gadā izstrādāja atzinumu, kas veltīts Zaļajai grāmatai par ieguldījumu fondiem (2).
5.6. Analizējot grāmatvedības standartus, Larosière grupa ierosina, ka Starptautisko grāmatvedības standartu padomei (IASB) u.c. jāievieš noteikumi jauno sarežģīto instrumentu darbības regulēšanai. Grāmatvedības metode “novērtēšana pēc patiesās tirgus cenas” (mark to market) krīzi būtiski padziļināja. Kad vērtspapīriem vairs nebija vērtības, tos iegrāmatoja par attiecīgās dienas cenu. Sarežģītā situācijā vērstpapīru vērtību samazināja vēl vairāk (zem to patiesās vērtības). Šādā situācijā risinājums nevar būt arī alternatīvā metode, proti, produktu novērtēšana, pamatojoties uz pirkšanas cenu. EESK uzskata, ka šajā jomā ir plašas jauninājumu iespējas.
5.7. Pamatots ir jautājums, kāpēc slēptam riskam pakļautus aktīvus banku sistēmā pārdod tālāk? Iespējams, ka no šiem instrumentiem jāatbrīvojas. Banku jomas speciālisti bieži norāda uz finanšu tirgus jauninājumu nozīmi. Vai tie tomēr nav pārlieku nedroši? EESK aicina Komisiju analizēt pastāvošos instrumentus, novērtēt to lietderīgumu un radīto risku, iesniegt priekšlikumus, no kuriem instrumentiem varētu atteikties vai kā definēt atlikušos instrumentus. Par to nevar būt atbildīga vienīgi banku joma. Komisijai jāizstrādā priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam. Finanšu produktus nedrīkst nevajadzīgi sarežģīt. Jābūt skaidri redzamam, ar kādu risku tie ir saistīti. Iespējams, ka finanšu produktu pārredzamība ir svarīgākais priekšnoteikums, lai atjaunotu uzticēšanos finanšu tirgum.
5.7.1. |
EESK šajā sakarā vēlas vēlreiz norādīt uz Spānijas piemēru. Finanšu tirgū nedrīkst ieviest jaunus instrumentus, pirms tos nav pārbaudījušas finanšu uzraudzības iestādes. Veicot pārbaudes, Komisijai jāanalizē, kā atšķiras Spānijā un citās ES valstīs izmantotie instrumenti. Jāapspriež jautājums par šādu pārbaužu ieviešanu un jānolemj, vai ir pietiekami veikt uzraudzību valsts līmenī vai arī jāizveido kopēja uzraudzības sistēma visā Eiropas Savienībā. Pārrobežu finanšu darījumu dinamika liecina, ka jāveido vienota sistēma. |
5.8. EESK atzinīgi vērtē ziņojumā minēto priekšlikumu par riska pārvaldības sistēmu bankās, proti, atbildīgajai struktūrai jābūt neatkarīgai, šim amatam jābūt prestižam un pārlieku nevajadzētu paļauties uz ārējo riska novērtējumu (kredītvērtējuma aģentūrām). Komiteja, protams, atbalsta priekšlikumu par krīzes pārvaldību finanšu sektora uzņēmumos. Izšķiroša nozīme būs tam, vai attiecīgos ieteikumus izdosies īstenot. Cik tālu var regulēt finanšu sektora uzņēmumu organizatorisko struktūru? Uzraudzības iestādes var nodrošināt vienīgi uzraudzību un publiskot kritiskas piezīmes.
5.9. Kad krīze īpaši saasinājās, daudzas dalībvalstis palielināja Eiropas Savienībā noteiktās prasības attiecībā uz bankās noguldīto līdzekļu aizsardzību. Ziņojumā ir ieteikts saskaņot noteikumus, lai visiem banku klientiem garantētu vienādu un pietiekami augstu aizsardzības līmeni. Jāatrisina ar banku filiālēm citās valstīs saistītās problēmas, taču no kādiem līdzekļiem šīs garantijas jāfinansē? EESK šos centienus atbalsta un aicina Komisiju iespējami īsā laikā iesniegt priekšlikumus jauniem ES noteikumiem attiecībā uz bankās noguldīto līdzekļu aizsardzību.
5.10. Stingrākas prasības attiecībā uz banku vadības un revīzijas struktūrām. Ņemot vērā līdzšinējos notikumus, no prasību paaugstināšanas neizvairīties. Arī finanšu sektora uzņēmumiem bija ētikas kodekss, taču daudzos gadījumos nešķiet, ka tas būtu ietekmējis uzņēmumu rīcību. Nav viegli formulēt konkrētus priekšlikumus par darbinieku kompetenci. Jauni noteikumi un noteiktu instrumentu iespējamā izņemšana no tirgus varētu atvieglot banku vadības struktūru darbību. Instrumenti, kuru mērķis ir slēpt risku, apgrūtina banku vadības struktūru darbu. EESK uzskata, ka Larosière grupas secinājumos nav pietiekami uzsvērta revidentu nozīme. Neapšaubāmi, ka, nodrošinot efektīvu revīziju, varēja samazināt riskantu instrumentu izplatību. Jānodrošina, lai finanšu sektora uzņēmumu pārvaldes struktūras aktīvu izvērtēšanā varētu paļauties uz iekšējo revīziju. Pārstrādājot “Bāzele II” noteikumus, jāanalizē arī revidentu uzdevumi un grāmatvedības metodes. Būtu ļoti lietderīgi dot iespēju arī dažām ieinteresētajām pusēm novērtēt finanšu iestāžu pasākumus un instrumentus, šim nolūkam izveidojot ad hoc grupas.
5.10.1. |
Premiālās samaksas sistēmas, kuru mērķis ir kompensēt ar īstermiņa riskantiem ieguldījumiem saistīto risku, lielā mērā ietekmē banku vadošo darbinieku apsvērumus. Attiecībā uz šīm sistēmām ziņojumā ir minēti lietderīgi ieteikumi, proti, tās ir jāizstrādā vairākiem gadiem, tām jāatbilst patiesajai peļņai un šos ienākumus nedrīkst garantēt. EESK uzskata, ka īstermiņa pieeja jāaizstāj ar ilgtermiņa pieeju un premiālo samaksu nedrīkst aprēķināt, ņemot vērā spekulatīvos darījumus. Komiteja arī atbalsta ideju par finanšu darījumu aplikšanu ar nodokļiem, un šos ieņēmumus varētu izmantot attīstības atbalstam. Turklāt jāparedz, ka jāveido tāda premiālās samaksas sistēma, kurā nav ņemtas vērā vispārējās attīstības tendences, bet gan spēja sasniegt labākus darbības rezultātus salīdzinājumā ar vispārējām tendencēm. Jāapsver arī, vai nebūtu jānosaka premiālās samaksas maksimālā robeža, lai ierobežotu vēlmi riskēt. |
5.11. Ziņojumā ierosināts kredītvērtējuma aģentūru licencēšanu uzticēt Eiropas Vērtspapīru regulatoru komitejai (CESR). Komisija jau izstrādājusi priekšlikumu regulai par minētajām aģentūrām. EESK atzinumā šis Komisijas priekšlikums novērtēts atzinīgi (3). Ziņojumā norādīts, ka jāpārskata jautājums par šo aģentūru finansēšanu. EESK uzskata, ka jau tagad ir skaidrs, ka minētās aģentūras nedrīkst finansēt tie, kuru kredītinstrumentus šīs aģentūras novērtē.
6. Uzraudzība.
6.1. Larosière grupa īpašu uzmanību veltīja finanšu tirgus uzraudzībai. EESK uzskata, ka uzraudzībai ir būtiska nozīme, lai nepieļautu finanšu krīzes atkārtošanos. Tomēr, lai nodrošinātu uzraudzību, ir vajadzīgi attiecīgi noteikumi. Tādēļ tikpat svarīgi ir ziņojuma pirmajā daļā iekļautie priekšlikumi par grozījumiem regulējumā un stingrākiem noteikumiem.
6.2. Eiropas sistēma visaptverošai uzraudzībai.
6.2.1. |
Ziņojumā kritiski vērtēts fakts, ka uzraudzība pašreiz ir vērsta uz atsevišķāmm finanšu iestādēm. Daudz vairāk jāpastiprina visas finanšu sistēmas uzraudzība. Šis uzdevums jāuztic Eiropas Centrālajai bankai (ECB)/Eiropas Centrālo banku sistēmai (ECBS). Ja jānodrošina pārrobežu uzraudzība (ja jāuzrauga finanšu iestādes, kurām ir filiāles citās valstīs), jāparedz saistošs šķīrējtiesas mehānisms. |
6.2.2. |
Larosière grupa secina, ka vienai Eiropas iestādei oficiāli jāpiešķir pilnvaras nodrošināt finanšu sistēmas visaptverošu uzraudzību un brīdināt par finansiāliem sistēmiskiem riskiem. ECB/ECBS sistēmā šis uzdevums jāuztic īpašai neatkarīgai padomei vai uzraudzības struktūrai (Eiropas Sistēmisko risku komitejai (ESRB)). Tajā ir jābūt pārstāvētām ne tikai centrālajām bankām, bet arī trim ierosinātajām iestādēm, kuru uzdevums ir nodrošināt uzraudzību mikrolīmenī. EESK secina, ka pašreiz nav apkopotas vajadzīgās zināšanas, lai nodrošinātu visaptverošu uzraudzību makroekonomikas līmenī. Šāda zināšanu bāze vēl jāizveido, lai sniegtu atbalstu minētās padomes darbā. Larosière grupas ziņojumā secināts, ka gadījumā, ja finanšu sistēmā rodas visaptverošs risks, būtu jāiesaista Komisija. |
6.2.3. |
EESK atzinīgi vērtē Ekonomikas un finanšu padomes (ECOFIN) un Eiropadomes papildinājumus Komisijas 27. maija paziņojumā minētajiem priekšlikumiem, ka ECB Ģenerālpadomei jābūt pārstāvētai Eiropas Centrālo banku sistēmā, valstu uzraudzības iestādēm jāpiešķir novērotāja statuss, katrai valstij jāpiešķir viena balss un iespējamie ieteikumi vispirms jāiesniedz ECOFIN. Eiropadome arī ierosināja, ka Eiropas Sistēmisko risku komitejas priekšsēdētājs jāievēl ECB Ģenerālpadomei. EESK tādu ierosmi atbalsta, jo šajā struktūrā ir pārstāvētas visas 27 dalībvalstis. Eiropadome ierosina piešķirt jaunajām Eiropas finanšu uzraudzības iestādēm arī kredītvērtējuma aģentūru uzraudzīšanas pilnvaras. EESK atbalsta šo priekšlikumu, ko izstrādāja, apspriežot priekšlikumu direktīvai par kredītvērtējuma aģentūrām, vienlaikus iesakot, ka šādas pilnvaras būtu jāpiešķir tikai vienai no trim minētajām iestādēm. |
6.3. Eiropas sistēma uzraudzībai mikrolīmenī.
6.3.1. Lai nodrošinātu uzraudzību ikdienā, jāpaplašina trīs pašreizējās komitejas, kuru kompetencē ir banku, apdrošināšanas uzņēmumu un vērtspapīru tirgus uzraudzība, un tās jāpārveido par iestādēm. Šajās jomās ir ļoti atšķirīgs regulējums, un tādēļ minētās komitejas pašreiz nav iespējams apvienot, lai izveidotu vienu iestādi.
6.3.2. Ziņojumā ierosināts, ka šajās jaunajās iestādēs jādarbojas tikai finanšu jomas pārstāvjiem. Kā minēts iepriekš, EESK uzskata, ka finanšu jautājumi nav jārisina tikai tiem, kas tieši iesaistīti finansiālā darbībā. Pilnīgi pamatoti jānodrošina arī darba ņēmēju organizāciju līdzdalība. Turklāt svarīgi ir šo iestāžu darbā iesaistīt arī klientus, kas izmanto banku, apdrošināšanas sabiedrību un vērtspapīru tirgus pakalpojumus. Lietderīgs ir salīdzinājums ar prezidenta Obamas valdības priekšlikumiem, proti, ASV izveidot īpašu struktūru, kurā darbotos banku klienti un analizētu finansiālo darbību. Neapšaubāmi, ka minēto iestāžu darbā būtu jāiesaista arī EESK, jo tā pārstāv pilsonisko sabiedrību.
6.3.3. Ziņojumā ierosināts, ka šīm jaunajām iestādēm būtu jāanalizē arī dalībvalstīs pastāvošās atšķirības pašreizējo ES tiesību aktu piemērošanā. EESK uzskata, ka Komisija varētu ierosināt grozījumus tiesību aktos, lai novērstu šīs atšķirības.
6.3.4. Ziņojumā norādīts, ka dalībvalstīs jābūt kompetentām uzraudzības iestādēm, kas varētu piemērot arī stingras sankcijas. EESK šo viedokli atbalsta. Komiteja uzskata, ka ir svarīgi nodrošināt šo struktūru neatkarību no bankām un finanšu iestādēm. Tā aicina Komisiju ierosināt attiecīgus Kopienas tiesību aktus.
6.3.5. Larosière grupa uzskata, ka valstu uzraudzības iestādēm jābūt atbildīgām par uzraudzību ikdienā, savukārt trīs jauno iestāžu kompetencē jābūt standartu noteikšanai un darba koordinācijai. Jākontrolē, vai valstu uzraudzības iestādes ir patiesi neatkarīgas. Lai uzraudzītu pārrobežu darījumos iesaistītās finanšu iestādes, jāizveido kolēģijas no iesaistīto valstu uzraudzības iestādēm. Ņemot vērā līdzšinējo pieredzi, noteikti bija jāizvirza prasība, ka valstu uzraudzības iestādēm jāapmainās ar informāciju.
6.3.6. Ziņojumā ierosināts divos posmos izveidot jaunu sistēmu, lai nodrošinātu uzraudzību mikrolīmenī. Otrajā posmā jāizstrādā kopēji uzraudzības noteikumi un jānovērš dalībvalstīs pastāvošās atšķirības to piemērošanā. Šajā posmā jāsaskaņo arī iespējamās sankcijas. EESK uzskata, ka nav iemesla ar šiem pasākumiem kavēties, un tādēļ atzinīgi vērtē to, ka Komisijas paziņojumā ieteikts nekavējoties izstrādāt visu sistēmu uzraudzībai mikrolīmenī.
6.3.6.1. |
EESK uzskata, ka uzraudzības kolēģijas, kurās darbotos pārstāvji no iesaistīto dalībvalstu uzraudzības iestādēm, varētu būt sarežģīti vadāmas, ja vienlaikus netiks nodrošināta nepieciešamā saskaņošana. Pretējā gadījumā, ņemot vērā atšķirīgos noteikumus, kas regulē dalībvalstu uzraudzības iestāžu darbību, pārrobežu darījumos iesaistīto uzņēmumu uzraudzība daļēji būs jāuzņemas trim minētajām iestādēm. |
6.3.6.2. |
EESK stingri atbalsta Eiropadomes aicinājumu Eiropas Komisijai sniegt konkrētus priekšlikumus par to, kā krīzes apstākļos Eiropas finanšu uzraudzības sistēma varētu nodrošināt efektīvu koordināciju starp uzraudzības iestādēm, vienlaikus pilnībā respektējot valstu iestāžu atbildību par iespējamajām sekām fiskālās politikas jomā un centrālo banku atbildību, it īpaši par likviditātes palīdzības sniegšanu krīzes situācijā. |
7. Vispārēji pasākumi.
7.1. |
Larosière grupa norāda, ka arī globālā līmenī ir svarīgi risināt jautājumus saistībā ar finanšu jomas regulējumu, uzraudzību un krīzes pārvarēšanas pasākumiem un tādēļ jāizveido attiecīga sistēma. Grupa uzskata, ka nepieciešami stingrāki “Bāzele II” noteikumi un starptautiskie grāmatvedības standarti, stingrāks kredītvērtējuma aģentūru vispārējais regulējums, finanšu jomā jāievieš jauna vadības prakse un jāpalielina Starptautiskā valūtas fonda nozīme. Finanšu iestādes nedrīkst piesaistīt apstāklis, ka finanšu joma gandrīz nav regulēta. Kolēģijas, ko veido banku uzraudzības iestādes, īpaši ietekmē to banku darbību, kas veic darījumus visā pasaulē. |
7.2. |
Paredzams, ka nebūs viegli panākt pārmaiņas visā pasaulē. Tomēr vairākus grupas priekšlikumus apsprieda jau G-20 valstu sanāksmē, kas notika Londonā. Finansiālās stabilitātes forums, ko dibināja 1999. gadā, ir pārveidots par Finansiālās stabilitātes padomi. Tās locekļi tagad ir visas G-20 valstis, kā arī Spānija un ES Komisija, tai ir plašākas pilnvaras un tā ir ciešāk saistīta ar SVF. Šīs pārmaiņas pilnībā atbilst Larosière grupas ieteikumiem. Līdzšinējais forums nespēja savlaicīgi brīdināt par finanšu sistēmas riskiem, kas izraisīja pašreizējo krīzi. EESK pauž cerību, ka, veicot pārmaiņas, šīs struktūras darbība būs pārredzamāka un tās rīcībā būs pietiekami resursi, apjomīgas zināšanas un plašas rīcības pilnvaras. Vienlaikus jāatzīmē, ka vairums Londonā pieņemto lēmumu vēl jāīsteno. |
7.3. |
Diskusijās par finanšu tirgu lieto jēdzienu “stresa tests”, kas ļauj novērtēt iespējamās finanšu krīzes ietekmi uz attiecīgās valsts banku sistēmu. Pašreizējās krīzes apstākļos ir viegli izprast šo testu svarīgumu. Vienlaikus jāatzīmē, ka būtisks ir jautājums par rezultātu publicēšanu. Ja SVF veiktu šādu testu un publicētu informāciju, ka krīze attiecīgās valsts banku sistēmu sagraus, tad krīze patiešām sāksies. Šādiem testiem tomēr jābūt pēc iespējas atklātākiem, un tie var būt nozīmīgs instruments valstu finanšu sistēmu uzraudzībai. |
7.4. |
Londonas sanāksmes dalībnieki ņēma vērā arī priekšlikumu piešķirt papildu resursus SVF, lai atbalstītu valstis, kas saskaras ar īpaši nopietnām problēmām. EESK atbalsta šādu rīcību, bet kritiski vērtē SVF prasības pārskatīt nozīmīgus Eiropas sociālā modeļa aspektus un sastāvdaļas. Tieši tāpēc Eiropas Savienībai sarunās ar SVF noteikti jāpauž vienots viedoklis. |
Briselē, 2009. gada 30. septembrī
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs
Mario SEPI
(1) OV C 27, 03.02.2009., 18. lpp.
(2) OV C 110, 09.05.2006., 19. lpp.
(3) OV C 277, 17.11.2009 (ECO/243, Kredītvērtējuma aģentūras).
Pielikums
Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētās nodaļas atzinumam
Tika noraidīti šādi grozījumi, neraugoties uz to, ka tie saņēma vismaz ceturto daļu nodoto balsu (Reglamenta 54. panta 3. punkts).
1.2. punkts
Svītrot šādi:
“Krīzes galvenais cēlonis bija pārlieku augstā likviditāte. Larosière grupa uzskata, ka šī parādība daļēji izskaidrojama ar ASV ekspansionistisko monetāro politiku un nelīdzsvarotību pasaules ekonomikā, par ko vislabāk liecina dažādās tendences ASV un Ķīnā. EESK uzskata, ka vēl viens cēlonis varētu būt apstāklis, ka no kapitāla varēja gūt lielākus ienākumus nekā no darba. Pieaugusi arī nevienlīdzība ienākumu sadalē. Turīgākie meklēja iespējas ieguldīt uzkrātos līdzekļus, kuru daudzums pieauga. Tā kā iespējas ieguldīt reālos aktīvos tādā pašā mērā nepaplašinājās, vērtspapīru cenas kāpa. Larosière grupas ziņojumā ir padziļināti analizēts “finanšu burbulis”, taču, lai nākotnē pieņemtu politiskus lēmumus, būtu vajadzīga papildu analīze.”
Pamatojums
Kā ziņotājs norāda citos atzinuma punktos un tas atbilst Larosière ziņojuma apgalvojumiem, krīzei ir vairāki iemesli, taču nav pierādījumu, ka viens no tiem ir pārmaiņas ienākumu sadalē. Nevienā pētījumā par krīzes iemesliem tas nav minēts.
Balsojuma rezultāts:
Par: 68 Pret: 121 Atturas: 15
1.3.3. punkts
Svītrot šādi:
“Ārpusbilances posteņus un sabiedrības, kas dibinātas ar īpašu mērķi (Special purpose vehicles) dažkārt izmatoja ļaunprātīgi. Banku bilancēs neiekļāva riskantus bilances aktīvu posteņus, lai izvairītos no kapitāla prasībām un dažkārt no nodokļu maksāšanas. Tādēļ EESK uzskata, ka vajadzīgi stingrāki noteikumi.”
Pamatojums
Galvenais iemesls ārpusbilances darbībām, kā uz to pamatoti norāda ziņotājs, ir neizmantot pašu resursus. Nav nekādu pierādījumu, ka tās veic, lai izvairītos no nodokļu maksāšanas, ko turklāt būtu ļoti grūti izdarīt, pat ja tās būtu ārpusbilances darbības.
Balsojuma rezultāts:
Par: 65 Pret: 125 Atturas: 12
1.4.4. punkts
Svītrot punktu šādi:
“Šo jauno iestāžu vadības struktūrās nedrīkst būt pastāvēti vienīgi banku jomas speciālisti. Tajās ir jāiesaista arī arodbiedrības, banku pakalpojumu izmantotāji un EESK, lai nodrošinātu pilsoniskās sabiedrības pārstāvību.”
Pamatojums
Vadības struktūru sastāvā nav tikai banku pārstāvji, bet arī monetāro iestāžu pārstāvji. Nav arī pamatota jaunu locekļu iekļaušana, kas kavētu jauno iestāžu darbību. Larosière ziņojuma 12. ieteikumā ir skaidri uzsvērts, ka jaunajiem iestāžu vadītājiem jābūt neatkarīgiem un profesionāliem.
Balsojuma rezultāts:
Par: 60 Pret: 132 Atturas: 8