This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32020L0262R(09)
Corrigendum to Council Directive (EU) 2020/262 of 19 December 2019 laying down the general arrangements for excise duty (Official Journal of the European Union L 58 of 27 February 2020)
2019 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos (ES) 2020/262, kuria nustatoma bendroji akcizų tvarka, klaidų ištaisymas (Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 58, 2020 m. vasario 27 d.)
2019 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos (ES) 2020/262, kuria nustatoma bendroji akcizų tvarka, klaidų ištaisymas (Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 58, 2020 m. vasario 27 d.)
ST/11167/2023/INIT
OL L 188, 2023 7 27, p. 60–60
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
ELI: http://data.europa.eu/eli/dir/2020/262/corrigendum/2023-07-27/oj
2023 7 27 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 188/60 |
2019 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos (ES) 2020/262, kuria nustatoma bendroji akcizų tvarka, klaidų ištaisymas
( Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 58, 2020 m. vasario 27 d. )
33 puslapis, 45 straipsnis, 2 dalis:
yra:
„2. |
Kai akcizais apmokestinamos prekės visiškai sunaikinamos arba negrįžtamai prarandamos jų transportavimo kitos valstybės narės nei ta, kurioje jos išleistos vartoti, teritorijoje metu, prievolė apskaičiuoti akcizus toje valstybėje narėje neatsiranda, jei prarastas kiekis neviršija bendrosios dalinio praradimo ribos, toms akcizais apmokestinamoms prekėms nustatytos pagal 6 straipsnio 9 dalį, išskyrus atvejus, kai valstybė narė turi pagrįstų priežasčių įtarti sukčiavimą ar pažeidimą.“, |
turi būti:
„2. |
Kai akcizais apmokestinamos prekės visiškai sunaikinamos arba negrįžtamai prarandamos jų transportavimo kitos valstybės narės nei ta, kurioje jos išleistos vartoti, teritorijoje metu, prievolė apskaičiuoti akcizus toje valstybėje narėje neatsiranda, jei prarastas kiekis neviršija bendrosios dalinio praradimo ribos, toms akcizais apmokestinamoms prekėms nustatytos pagal 6 straipsnio 10 dalį, išskyrus atvejus, kai valstybė narė turi pagrįstų priežasčių įtarti sukčiavimą ar pažeidimą.“. |