EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62020CN0244
Case C-244/20: Request for a preliminary ruling from the Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spain) lodged on 8 June 2020 — F.C.I. v Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
Byla C-244/20: 2020 m. birželio 8 d. Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F.C.I. / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
Byla C-244/20: 2020 m. birželio 8 d. Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F.C.I. / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
OL C 320, 2020 9 28, p. 6–7
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
28.9.2020 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 320/6 |
2020 m. birželio 8 d.Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F.C.I. / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
(Byla C-244/20)
(2020/C 320/08)
Proceso kalba: ispanų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Tribunal Superior de Justicia de Cataluña
Šalys pagrindinėje byloje
Apeliantė: F.C.I.
Atsakovas: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
Prejudiciniai klausimai
1. |
Ar 1978 m. gruodžio [19] d. Direktyvos Nr. 79/7 dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje (1) 3 straipsnio 2 dalis, pagal kurią į šios direktyvos taikymo sritį yra neįtraukiamos išmokos maitintojo netekusiems asmenims ir šeimos išmokos, turi būti pripažinta negaliojančia arba tokia laikoma, nes ji prieštarauja pagrindiniam Europos Sąjungos teisės principui, kaip antai vyrų ir moterų lygybei, kuris Europos Sąjungos sutarties 2 ir 3 straipsniuose, Sutarties dėl Europos Sąjungos Veikimo 19 straipsnyje paskelbtas Europos Sąjungos pamatine vertybe, o Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalyje bei itin seniai suformuotoje Teisingumo Teismo jurisprudencijoje – pagrindine teise? |
2. |
Ar Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalis, atsižvelgiant į 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašyto Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos papildomo protokolo Nr. 1 1 straipsnį, turi būti aiškinami kaip draudžiantys nacionalinę priemonę, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje (kilusią iš 2014 m. kovo 11 d. Konstitucinio Teismo Sprendimo Nr. 40/2014, ją išaiškinusios nacionalinės jurisprudencijos bei ją įgyvendinusios teisės aktų reformos), kuri praktikoje, atsižvelgiant į tai, kad apskritai nebuvo žinoma apie įforminimo reikalavimą bei nebuvo pereinamojo laikotarpio šiam reikalavimui įvykdyti, galimybę gauti maitintojo netekimo pensiją susiklosčius faktinės partnerystės ryšiui, reglamentuojamam Código Civil Catalán (Katalonijos civilinis kodeksas), pirma padarė neįmanomą, o vėliau labai sudėtingą? |
3. |
Ar vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos teisės principų, kaip antai vyrų ir moterų lygybė, Europos Sąjungos sutarties 2 ir 3 straipsniuose įtvirtintas kaip pamatinė vertybė, bei diskriminacijos dėl lyties draudimas, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnyje pripažįstamas pagrindine teise, atsižvelgiant į Europos Žmogaus Teisių Konvencijos 14 straipsnį, turi būti aiškinami kaip draudžiantys nacionalinę priemonę, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje (kilusią iš 2014 m. kovo 11 d. Konstitucinio Teismo sprendimo Nr. 40/2014, ją išaiškinusios nacionalinės jurisprudencijos bei ją įgyvendinusios teisės aktų reformos), kuri praktikoje, atsižvelgiant į tai, kad apskritai nebuvo žinoma apie įforminimo reikalavimą bei nebuvo pereinamojo laikotarpio šiam reikalavimui įvykdyti, galimybę gauti maitintojo netekimo pensiją susiklosčius faktinės partnerystės ryšiui, reglamentuojamam Katalonijos civiliniame kodekse, pirma padarė neįmanomą, o vėliau labai sudėtingą daug didesnei moterų nei vyrų procentinei daliai? |
4. |
Ar draudimas diskriminuoti „dėl gimimo“ arba „dėl priklausymo tautinei mažumai“ (kaip Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalimi, siejama su Europos Žmogaus Teisių Konvencijos 14 straipsniu, draudžiamos diskriminacijos priežastys arba „motyvai“) turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį neleidžiama nacionalinė priemonė, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje (kilusi iš 2014 m. kovo 11 d. Konstitucinio Teismo sprendimo Nr. 40/2014, ją išaiškinusios nacionalinės jurisprudencijos bei ją įgyvendinusios teisės aktų reformos), kuri praktikoje, atsižvelgiant į tai, kad apskritai nebuvo žinoma apie įforminimo reikalavimą bei nebuvo pereinamojo laikotarpio šiam reikalavimui įvykdyti, galimybę gauti maitintojo netekimo pensiją susiklosčius faktinės partnerystės ryšiui, reglamentuojamam Katalonijos civiliniame kodekse, pirma padarė neįmanomą, o vėliau labai sudėtingą? |
(1) 1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 79/7/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje (OL L 6, 1979, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 215).