This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62018TN0388
Case T-388/18: Action brought on 27 June 2018 — WV v EEAS
T-388/18. sz. ügy: 2018. június 27-én benyújtott kereset – WV kontra EKSZ
T-388/18. sz. ügy: 2018. június 27-én benyújtott kereset – WV kontra EKSZ
HL C 352., 2018.10.1, p. 34–35
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
1.10.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 352/34 |
2018. június 27-én benyújtott kereset – WV kontra EKSZ
(T-388/18. sz. ügy)
(2018/C 352/41)
Az eljárás nyelve: francia
Felek
Felperes: WV (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)
Alperes: Európai Külügyi Szolgálat
Kérelmek
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
— |
állapítsa meg keresetének elfogadhatóságát és megalapozottságát;
|
Jogalapok és fontosabb érvek
Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely a segítségnyújtási és gondoskodási kötelezettség megsértésén, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 1e. cikke (2) bekezdésének, valamint 12., 12a., 22b., 24., 25. és 26. cikkének megsértésén, a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata IX. melléklete 1. és 2. cikkének megsértésén, továbbá a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.) megsértésén alapul.
A felperes a jogalap keretében hivatkozik továbbá különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája 41., 47. és 52. cikkének megsértésére, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény megsértésére, a védelemhez való jog megsértésére, valamint joggal való visszaélésre és eljárással való visszaélésre, továbbá a bizalomvédelem elvének és a fegyveregyenlőség elvének nyilvánvaló megsértésére.
A felperes a jogalap keretében végül azon elv megsértésére hivatkozik, miszerint az adminisztráció csak jogilag megengedhető indokok alapján hozhat határozatot, azaz olyan releváns indokok alapján, amelyek nem tartalmaznak nyilvánvaló ténybeli vagy jogi mérlegelési hibát (hibákat), valamint hivatkozik az arányosság elvének, a kontradiktórius eljárás elvének, a megfelelő ügyintézés elvének és a jogbiztonság elvének megsértésére, továbbá az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) megsértésére.
Az így felhozott kifogás az, hogy a kinevezésre jogosult hatóság azáltal, hogy az említett körülmények között hozta meg a megtámadott határozatot, és ezt követően elutasította a felperes panaszát, nyilvánvalóan nem alkalmazta és értelmezte helyesen a személyzeti szabályzat rendelkezéseit és a fent említett elveket, ugyanis ténybeli és jogi szempontból is pontatlan indokokra alapította határozatát, következésképpen a felperest olyan jogellenes adminisztratív helyzetbe hozta, amelyben a megállapított tények és a segítségnyújtás iránti kérelem elutasítása között egyáltalán nincs megfelelés.