This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62019CN0311
Case C-311/19: Request for a preliminary ruling from the Nejvyšší správní soud (Czech Republic) lodged on 16 April 2019 — BONVER WIN, a. s. v Ministerstvo financí
predmet C-311/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. travnja 2019. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) — BONVER WIN, a. s. protiv Ministerstvo financí
predmet C-311/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. travnja 2019. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) — BONVER WIN, a. s. protiv Ministerstvo financí
SL C 213, 24.6.2019, p. 19–19
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
24.6.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 213/19 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. travnja 2019. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) — BONVER WIN, a. s. protiv Ministerstvo financí
(predmet C-311/19)
(2019/C 213/18)
Jezik postupka: češki
Sud koji je uputio zahtjev
Nejvyšší správní soud
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: BONVER WIN, a. s.
Tuženik: Ministerstvo financí
Prethodna pitanja
1. |
Primjenjuju li se članak 56. i sljedeći Ugovora o funkcioniranju Europske unije na nacionalno zakonodavstvo (obvezujuću opću mjeru u obliku općinske odluke) kojom se određena usluga zabranjuje u dijelu općine, samo zbog toga što neki od klijenata pružatelja usluge na kojeg se odnosi to zakonodavstvo mogu dolaziti ili dolaze iz druge države članice Europske unije? U slučaju potvrdnog odgovora, je li samo tvrdnja o mogućnosti postojanja klijenata iz drugih država članica dovoljna za primjenu članka 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ili je pružatelj usluge dužan dokazati stvarno pružanje usluga klijentima koji dolaze iz drugih država članica? |
2. |
Je li za odgovor na prvo pitanje relevantno to da:
|