This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32016R1227
Commission Implementing Regulation (EU) 2016/1227 of 27 July 2016 amending Regulation (EEC) No 2568/91 on the characteristics of olive oil and olive-residue oil and on the relevant methods of analysis
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1227, 27. juuli 2016, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2568/91 oliiviõlide ja pressimisjääkide omaduste ja asjakohaste analüüsimeetodite kohta
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1227, 27. juuli 2016, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2568/91 oliiviõlide ja pressimisjääkide omaduste ja asjakohaste analüüsimeetodite kohta
C/2016/4777
ELT L 202, 28.7.2016, p. 7–13
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
No longer in force, Date of end of validity: 23/11/2022; mõjud tunnistatud kehtetuks 32022R2104
28.7.2016 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
L 202/7 |
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/1227,
27. juuli 2016,
millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2568/91 oliiviõlide ja pressimisjääkide omaduste ja asjakohaste analüüsimeetodite kohta
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (1), eriti selle artikli 91 esimese lõigu punkti d ja teist lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1) |
Komisjoni määruses (EMÜ) nr 2568/91 (2) on määratletud oliiviõli ja oliivijääkõli keemilised ja organoleptilised omadused ning nende hindamise meetodid. Osutatud meetodeid ajakohastatakse korrapäraselt, toetudes keemiaekspertide arvamustele ja arvestades tööd, mida tehakse rahvusvahelises oliivinõukogus. |
(2) |
Rahvusvahelise oliivinõukogu kehtestatud uusimate rahvusvaheliste standardite rakendamise tagamiseks liidu tasandil tuleks määruses (EMÜ) nr 2568/91 sätestatud neitsioliiviõlide vabade hapete kindlaksmääramise meetodit ja neitsioliiviõlide organoleptilise hindamise analüüsimeetodeid ajakohastada. |
(3) |
Seetõttu tuleks määrust (EMÜ) nr 2568/91 vastavalt muuta. |
(4) |
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega, |
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EMÜ) nr 2568/91 muudetakse järgmiselt:
(1) |
II lisa asendatakse käesoleva määruse I lisas esitatud tekstiga; |
(2) |
XII lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse II lisale. |
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 27. juuli 2016
Komisjoni nimel
president
Jean-Claude JUNCKER
(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.
(2) Komisjoni 11. juuli 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 2568/91 oliiviõlide ja pressimisjääkide omaduste ja asjakohaste analüüsimeetodite kohta (EÜT L 248, 5.9.1991, lk 1).
I LISA
„II LISA
VABADE RASVHAPETE MÄÄRAMINE KÜLMMEETODIL
1. RAKENDATAVUS JA RAKENDUSALA
Kõnealuse meetodi puhul kirjeldatakse rasvhapete kindlaksmääramist oliiviõlides ja oliivijääkõli. Vabade rasvhapete sisaldust väljendatakse oleiinhappe protsendina arvutatud happesusena.
2. PÕHIMÕTE
Proov lahustatakse lahustite segus ja vabad rasvhapped tiitritakse kaaliumhüdroksiidi või naatriumhüdroksiidi lahuses.
3. REAGENDID
Kõik reagendid peavad olema tunnustatud analüütilise kvaliteediga ja vesi peab olema kas destilleeritud või samaväärse puhtusega.
3.1. Dietüüleeter; 95 % etanool (v/v), segu võrdsetes osades
Segu neutraliseeritakse kasutamise hetkel kaaliumhüdroksiidi lahusega (3.2), lisades 100 ml segu kohta 0,3 ml fenoolftaleiini lahust (3.3).
Märkus 1. |
Dietüüleeter on väga kergesti süttiv ning võib moodustada plahvatusohtlikke peroksiide. Selle kasutamisel tuleb olla ettevaatlik. |
Märkus 2. |
Kui dietüüleetrit ei ole võimalik kasutada, võib kasutada etanooli ja tolueeni sisaldavate lahustite segu. Vajaduse korral võib etanooli asendada 2-propanool. |
3.2. Kaaliumhüdroksiid või naatriumhüdroksiid, tiitritud etanoolilahusena, c(KOH) [või c(NaOH)] 0,1 mol/l või vajaduse korral c(KOH) [või c(NaOH)] ligikaudu 0,5 mol/l. Saadaval on kaubanduslikud lahused.
Kaaliumhüdroksiidi lahuse (või naatriumhüdroksiidi lahuse) täpne kontsentratsioon peab olema teada ning seda tuleb enne kasutamist kontrollida. Kasutatakse lahust, mis on valmistatud vähemalt viis päeva enne kasutamist, ning see dekanteeritakse kummist punniga tumedasse klaaspudelisse. Lahus peab olema värvitu või helekollase värvusega.
Kui kaaliumhüdroksiidi (või naatriumhüdroksiidi) vesilahuse kasutamisel võib täheldada faaside eraldumist, võib vesilahuse asendada etanoolilahusega.
Märkus 3. |
Kaaliumhüdroksiidi (või naatriumhüdroksiidi) stabiilset värvusetut lahust saab valmistada järgmiselt. 1 000 ml etanooli või vett lastakse koos 8 g kaaliumhüdroksiidi (või naatriumhüdroksiidi) ja 0,5 g alumiiniumilaastudega keema ning keedetakse püstjahutiga kolvis tund aega. Destilleeritakse kohe. Destillaadis lahustatakse vajalik kogus kaaliumhüdroksiidi (või naatriumhüdroksiidi). Lahus jäetakse mitmeks päevaks seisma ja kaaliumkarbonaadi (või naatriumkarbonaadi) sademest dekanteeritakse selge supernatant. |
Lahuse võib valmistada ilma destilleerimiseta järgmiselt: 1 000 ml etanoolile (või veele) lisatakse 4 ml alumiiniumbutülaati ja segu jäetakse mitmeks päevaks seisma. Supernatant dekanteeritakse ja selles lahustatakse vajalik kogus kaaliumhüdroksiidi (või naatriumhüdroksiidi). Lahus on kasutamisvalmis.
3.3. Fenoolftaleiin, 10 g/l lahus 95–96 % etanoolis (v/v) või alkalisinises 6B või tümoolftaleiinis, 20 g/l lahus 95–96 % etanoolis (v/v). Väga tugeva värviga õlide puhul tuleks kasutada alkalisinist või tümoolftaleiini.
4. SEADMED
Tavalised laboriseadmed, sealhulgas:
4.1. |
Analüütiline kaal, |
4.2. |
250 ml kooniline kolb, |
4.3. |
10 ml bürett, klassist A, mõõtskaala ühikutega 0,05 ml, või samaväärne automaatbürett. |
5. MÄÄRAMISE KÄIK
5.1. Katseproovi ettevalmistamine
Kui proov on hägune, tuleb see filtreerida.
5.2. Katsekogus
Proov võetakse eeldatava happesuse alusel vastavalt järgmisele tabelile.
Eeldatav happesus (oleiinhape g / 100 g) |
Proovi mass (g) |
Kaalumistäpsus (g) |
0–2 |
10 |
0,02 |
> 2–7,5 |
2,5 |
0,01 |
> 7,5 |
0,5 |
0,001 |
Proov kaalutakse koonilises kolvis (4.2).
5.3. Kindlaksmääramine
Proov (5.2) lahustatakse 50–100 ml dietüüleetri ja etanooli (3.1) varem neutraliseeritud segus.
Lahus tiitritakse, segades sellesse kaaliumhüdroksiidi (või naatriumhüdroksiidi) 0,1 mol/l lahust (3.2) (vt märkus 4), kuni indikaator muutub (värvunud indikaatori värvus püsib vähemalt 10 sekundit).
Märkus 4. |
Kui kaaliumhüdroksiidi (või naatriumhüdroksiidi) 0,1 mol/l lahuse nõutav kogus ületab 10 ml, kasutatakse 0,5 mol/l lahust või asendatakse proovi mass vastavalt eeldatavale vabade hapete sisaldusele ja tabelis pakutule. |
Märkus 5. |
Kui lahus muutub tiitrimise ajal häguseks, tuleb lisada nii palju lahustit (3.1), kui on vaja selge lahuse saamiseks. |
Teine määramine tehakse üksnes juhul, kui esimene tulemus on kõrgem kui vastava õlikategooria puhul kehtestatud piirmäär.
6. TULEMUSTE VÄLJENDAMINE
Happesus oleiinhappe massiprotsendina arvutatakse järgmiselt:
kus:
V |
= |
kasutatud tiitritud kaaliumhüdroksiidi (või naatriumoksiidi) maht milliliitrites; |
c |
= |
täpne kontsentratsioon moolides kasutatud kaaliumhüdroksiidi (või naatriumoksiidi) tiitritud lahuse liitri kohta; |
M |
= |
282 g/mol, molaarmass grammides oleiinhappe mooli kohta; |
m |
= |
proovi mass grammides. |
Oleiinhapet väljendatakse järgmiselt:
a) |
0–1 puhul (viimane kaasa arvatud) kahe kümnendkoha täpsusega; |
b) |
1–100 puhul (viimane kaasa arvatud) ühe kümnendkoha täpsusega.“ |
II LISA
Määruse (EMÜ) nr 2568/91 XII lisa muudetakse järgmiselt.
1) |
Punkt 3.3 asendatakse järgmisega: „3.3. Märgistamiseks vajalik valikuline terminoloogia Nõudmise korral võib hindamiskomisjoni esimees tõendada, et hinnatud õlid vastavad mõistetele ja väljendites esitatud vahemikele ning tunnuste intensiivsuste ja nende tajumist märkivatele omadussõnadele. Positiivsed tunnused (puuviljaline, mõru ja terav): Vastavalt tajumise intensiivsusele:
Omaduste loetelu vastavalt tajumise intensiivsusele:
|
2) |
Punkt 9.1.1 asendatakse järgmisega:
|
3) |
Punkt 9.4 asendatakse järgmisega: „9.4. Õli klassifitseerimine Õli klassifitseeritakse puuduste mediaani ja puuviljalisuse mediaani põhjal järgnevalt esitatud kategooriatesse. Puuduste mediaani käsitatakse suurima intensiivsusega tajutud puuduse mediaanina. Puuduste mediaan ja puuviljalisuse mediaan väljendatakse ühe kümnendkoha täpsusega. Õli klassifitseerimisel võrreldakse puuduste mediaani ja puuviljalisuse mediaani väärtust järgmiste osutatud etalonvahemike suhtes. Kõnealuste vahemike piirid on kindlaks määratud meetodi viga arvesse võttes ning neid loetakse seepärast absoluutseteks. Arvutitarkvara võimaldab klassifikatsiooni esitada statistikaandmete tabelina või graafiliselt.
|
4) |
Lisatakse punkt 9.5: „9.5. Korduvanalüüside heakskiitmise või tagasilükkamise kriteeriumid. Allpool määratletud normeeritud viga kasutatakse selleks, et määrata kindlaks, kas korduvanalüüsi kaks tulemust on homogeensed või statistiliselt vastuvõetavad:
Kui Me1 ja Me2 on kahe korduvanalüüsi mediaanid (esimene ja teine analüüs) ning U1 ja U2 on liite kohaselt arvutatud kahe väärtuse laiendatud määramatused:
U
1 = c × s * and
Laiendatud määramatuse puhul c = 1,96; järelikult U1 = 0,0196 × CVr × Me1 kus CVr robustse variatsioonikordaja väärtus. Tuleb märkida, et kaks saadud väärtust ei ole statistiliselt erinevad, En peab olema väiksem kui 1,0 või sellega võrdne.“ |