EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62022CN0777
Case C-777/22 P: Appeal brought on 21 December 2022 by the European Central Bank against the judgment of the General Court (Fourth Chamber, Extended Composition) delivered on 12 October 2022 in Case T-502/19, Francesca v ECB
Zadeva C-777/22 P: Pritožba, ki jo je 21. decembra 2022 vložila Evropska centralna banka zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 12. oktobra 2022 v zadevi T-502/19, Francesca Corneli/ECB
Zadeva C-777/22 P: Pritožba, ki jo je 21. decembra 2022 vložila Evropska centralna banka zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 12. oktobra 2022 v zadevi T-502/19, Francesca Corneli/ECB
UL C 63, 20.2.2023, p. 24–25
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
20.2.2023 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 63/24 |
Pritožba, ki jo je 21. decembra 2022 vložila Evropska centralna banka zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 12. oktobra 2022 v zadevi T-502/19, Francesca Corneli/ECB
(Zadeva C-777/22 P)
(2023/C 63/31)
Jezik postopka: italijanščina
Stranke
Pritožnica: Evropska centralna banka (zastopniki: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla, agenta, M. Lamandini, avvocato)
Drugi stranki v postopku: Francesca Corneli, Evropska komisija
Predlog
Pritožnica Sodišču predlaga, naj:
1. |
sodbo Splošnega sodišča z dne 12. oktobra 2022, izrečeno v zadevi Francesca Corneli/ECB (T-502/19, neobjavljena, EU:T:2022:627) razveljavi v delu, v katerem sta bila z njo sklepa ECB z dne 1. januarja 2019 in z dne 29. marca 2019 razglašena za nična; |
2. |
v ta namen ugotovi, da tožba, ki jo je pri Splošnem sodišču vložila Francesca Corneli, na podlagi člena 263(4) PDEU ni dopustna, in jo posledično v celoti zavrže; |
3. |
podredno ugotovi, da sta bila sklepa ECB glede predmeta tega spora zakonita in po potrebi zadevo vrne Splošnemu sodišču, da bi to odločilo o tožbenih razlogih, ki v izpodbijani sodbi niso bili preučeni, in |
4. |
Francesci Corneli naloži plačilo stroškov postopka, ki so ECB nastali na obeh stopnjah. |
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
Evropska centralna banka v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.
ECB s prvim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče večkrat napačno uporabilo pravo, kar je deloma storilo na podlagi izkrivljanja dejstev, pri presoji procesnega upravičenja in pravnega interesa Francesce Corneli, ki naj ne bi izpolnjevala pogojev iz člena 263(4) PDEU. ECB zlasti trdi, da je Splošno sodišče:
i. |
izkrivilo upoštevna dejstva, ker je ugotovilo, da sta sklepa, ki sta bila razglašena za nična, posegala v „pravice“, ki naj bi jih Francesca Corneli kot delničarka družbe Banca Carige domnevno imela, v resnici pa ne obstajajo ali pa ta sklepa ne posegata vanje; |
ii. |
napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da imata sklepa, ki sta bila razglašena za nična, neposreden učinek na pravni položaj Francesce Corneli, ki je bila v času vložitve tožbe ena od 35 000 malih delničarjev družbe Banca Carige; |
iii. |
napačno uporabilo pravo, ker je ugotovilo, da se sklepa, ki sta bila razglašena za nična, posamično nanašata na Francesco Corneli, ker je bila prizadeta v enem svojstvu – da je delničarka družbe Banca Carige –, ki jo je po mnenju Splošnega sodišča izključno opredeljevalo, in da se zato sklepa, ki sta bila razglašena za nična, posamično nanašata nanjo; |
iv. |
napačno uporabilo pravo, ker je ugotovilo, da ima Francesca Corneli interes za razglasitev ničnosti sklepov, ki sta bila razglašena za nična, ki se razlikuje od interesa naslovnika teh sklepov, to je družbe Banca Carige, saj ta ugotovitev ni v skladu z ustaljeno sodno prakso glede izjemnih primerov, v katerih je mogoče delničarju priznati pravni interes. |
ECB z drugim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji pravne podlage, ki jo je ECB uporabila za sprejetje sklepov, ki sta bila razglašena za nična, ker naj bi „znatno poslabšanje položaja kreditne institucije“ kot izraz resnih okoliščin, ki so bile v sklepih, ki sta bila razglašena za nična, analitično opisane, spadalo med pogoje za sprejetje ukrepa izredne uprave. ECB zlasti trdi, da je Splošno sodišče:
i. |
spregledalo razlago člena 70 Testo Unico Bancario (enotni zakon o bančništvu), ki so jo podala nacionalna sodišča, in je zato napačno uporabilo pravo pri razlagi tega pravnega pravila in obsega napotitve na člen 69q(1)(b) enotnega zakona o bančništvu v tem členu; |
ii. |
napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo nacionalnega prava v celoti, iz katerega jasno izhaja volja italijanskega zakonodajalca, da v celoti in pravilno prenese Direktivo 2014/59/EU (1); |
iii. |
napačno uporabilo pravo, ker ni upoštevalo sistematične in teleološke razlage členov 69q in 70 enotnega zakona o bančništvu ob upoštevanju namena ukrepov za zgodnje posredovanje, vključno z izredno upravo; |
iv. |
napačno uporabilo pravo, ker je štelo, da skladna razlaga člena enotnega zakona o bančništvu glede na člen 29 Direktive 2014/59/EU pomeni razlago contra legem italijanske ureditve. |
(1) Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 173, str. 190).