This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62009CN0477
Case C-477/09: Reference for a preliminary ruling from the Cour de Cassation (France) lodged on 25 November 2009 — Charles Defossez v Christian Wiart, liquidator of Sotimon SARL, Office national de l’emploi, CGEA de Lille
Cauza C-477/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 25 noiembrie 2009 — Charles Defossez/Christian Wiart, mandatar lichidator al Sotimon SARL, Office national de l'emploi, CGEA de Lille
Cauza C-477/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 25 noiembrie 2009 — Charles Defossez/Christian Wiart, mandatar lichidator al Sotimon SARL, Office national de l'emploi, CGEA de Lille
JO C 37, 13.2.2010, p. 18–19
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
13.2.2010 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 37/18 |
Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 25 noiembrie 2009 — Charles Defossez/Christian Wiart, mandatar lichidator al Sotimon SARL, Office national de l'emploi, CGEA de Lille
(Cauza C-477/09)
2010/C 37/19
Limba de procedură: franceza
Instanța de trimitere
Cour de cassation
Părțile din acțiunea principală
Reclamant: Charles Defossez
Pârât: Christian Wiart, în calitate de mandatar lichidator al Sotimon SARL, Office national de l'emploi (fonds de fermeture d'entreprises), CGEA de Lille
Întrebările preliminare
Articolul 8a din Directiva nr. 80/987/CEE a Consiliului din 20 octombrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva nr. 2002/74/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 (2), care prevede la primul alineat că, în cazul în care o întreprindere care desfășoară activități pe teritoriile a cel puțin două state membre se află într-o situație de insolvabilitate, instituția competentă pentru plata drepturilor salariale neachitate ale salariaților este instituția din statul membru pe al cărui teritoriu aceștia își exercită sau își exercitau de obicei activitatea și, la al doilea alineat, că întinderea drepturilor salariaților este stabilită de dreptul care reglementează instituția de garantare competentă, trebuie interpretat în sensul că desemnează instituția competentă cu excluderea oricărei altei instituții, sau, având în vedere obiectivul directivei, care este acela de a consolida drepturile lucrătorilor care își exercită libertatea de circulație, și primul paragraf al articolului 9 din aceeași directivă, potrivit căruia aceasta nu aduce atingere posibilității statelor membre de a aplica sau de a introduce acte cu putere de lege sau acte administrative mai favorabile salariaților, trebuie interpretat în sensul că nu privează salariatul de dreptul de a se prevala, în locul garanției acestei instituții, de garanția mai favorabilă a instituției la care se asigură și la care cotizează angajatorul său în temeiul dreptului național?
(1) JO L 283, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 197.
(2) JO L 270, p. 10, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 149.