EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62008CA0538
Joined Cases C-538/08 and C-33/09: Judgment of the Court (Third Chamber) of 15 April 2010 (reference for a preliminary ruling from the Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof Amsterdam — Netherlands) — X Holding B.V. v Staatssecretaris van Financiën (Case C-538/08), Oracle Nederland BV v Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (Case C-33/09) (Sixth VAT Directive — Right to deduct input tax — National legislation excluding certain categories of goods and services from the right to deduct — Option for Member States to retain rules excluding the right to deduct which were in existence when the Sixth VAT Directive entered into force — Amendment after that directive had entered into force)
Apvienotās lietas C-538/08 un C-33/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. aprīļa spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09) (Sestā PVN direktīva — Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesiskais regulējums, kas attiecībā uz atsevišķām preču un pakalpojumu kategorijām izslēdz tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Dalībvalstu iespēja saglabāt noteikumus par izslēgšanu no tiesībām uz nodokļa atskaitīšanu, kas pastāv Sestās PVN direktīvas spēkā stāšanās brīdī — Grozīšana pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā)
Apvienotās lietas C-538/08 un C-33/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. aprīļa spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09) (Sestā PVN direktīva — Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesiskais regulējums, kas attiecībā uz atsevišķām preču un pakalpojumu kategorijām izslēdz tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Dalībvalstu iespēja saglabāt noteikumus par izslēgšanu no tiesībām uz nodokļa atskaitīšanu, kas pastāv Sestās PVN direktīvas spēkā stāšanās brīdī — Grozīšana pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā)
OV C 148, 5.6.2010, p. 7–8
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
5.6.2010 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 148/7 |
Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. aprīļa spriedums (Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
(Apvienotās lietas C-538/08 un C-33/09) (1)
(Sestā PVN direktīva - Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu - Valsts tiesiskais regulējums, kas attiecībā uz atsevišķām preču un pakalpojumu kategorijām izslēdz tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Dalībvalstu iespēja saglabāt noteikumus par izslēgšanu no tiesībām uz nodokļa atskaitīšanu, kas pastāv Sestās PVN direktīvas spēkā stāšanās brīdī - Grozīšana pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā)
2010/C 148/11
Tiesvedības valoda — holandiešu
Iesniedzējtiesa
Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam
Lietas dalībnieki pamata procesā
Prasītāji: X Holding B.V. (C-538/08) un Oracle Nederland BV (C-33/09)
Atbildētāji: Staatssecretaris van Financiën (C-538/08) un Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
Priekšmets
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Padomes 1967. gada 11. aprīļa Otrās direktīvas 67/228/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopējas pievienotās vērtības nodokļu sistēmas struktūra un piemērošanas procedūra (OV L 71, 1303. lpp.), 11. panta 4. punkta un Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/38/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 6. panta 2. punkta un 17. panta 2. un 6. punkta interpretācija — Tiesību uz atskaitījumiem izslēgšana — Valsts iespēja saglabāt izņēmumus, kas pastāvēja uz Sestās direktīvas spēkā stāšanās brīdi — Regulējums, kas ir agrāks par Sesto direktīvu un ar ko tiesības uz atskaitījumiem izslēdz attiecība uz preču un pakalpojumu kategorijām, kuras ir paredzēts izmantot privātam transportam — Minēto kategoriju definīcija
Rezolutīvā daļa:
1) |
11. panta 4. punkts Padomes 1967. gada 11. aprīļa Otrajā direktīvā 67/228/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopējās pievienotās vērtības nodokļu sistēmas struktūra un piemērošanas kārtība, un 17. panta 6. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu nodokļu jomā, kas izslēdz pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanu attiecībā uz to izdevumu kategorijām, kuri saistīti, pirmkārt, ar “privāta transportlīdzekļa”, “maltīšu”, “dzērienu” un “dzīvesvietas”, kā arī “atpūtas pasākumu” nodrošināšanu nodokļu maksātāja personāla locekļiem un, otrkārt, ar “darījuma dāvanu” vai “citu naudas prēmiju” pasniegšanu; |
2) |
Sestās direktīvas 77/388 17. panta 6. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas ir pieņemts pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā un kurā paredzēts, ka pievienotās vērtības nodokli, kas samaksāts, iegādājoties atsevišķas preces un pakalpojumus, kas daļēji tiek izmantoti privātiem mērķiem un daļēji — ar uzņēmējdarbību saistītiem mērķiem, nodokļu maksātājs var atskaitīt nevis pilnībā, bet tikai proporcionāli izmantojumam ar uzņēmējdarbību saistītiem mērķiem; |
3) |
Sestās direktīvas 77/388 17. panta 6. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas pieļauj, ka dalībvalsts pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā izdara tādu grozījumu attiecībā uz izslēgšanu no nodokļa atskaitījuma, kura mērķis principā ir ierobežot tās piemērojamību, bet attiecībā uz kuru nevar izslēgt, ka atsevišķā gadījumā un attiecībā uz konkrētu finanšu gadu tas paplašina šīs izslēgšanas piemērojamību grozītā režīma iepriekš noteiktā rakstura dēļ. |