EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52004PC0486
Proposal for DIRECTIVES OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL Re-casting Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions and Council Directive 93/6/EEC of 15 March 1993 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions.
Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko pārstrādā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvu 2000/12/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu un Padomes 1993. gada 15. marta Direktīvu 93/6/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību
Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko pārstrādā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvu 2000/12/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu un Padomes 1993. gada 15. marta Direktīvu 93/6/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību
/* COM/2004/0486 galīgā redakcija */
Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko pārstrādā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvu 2000/12/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu un Padomes 1993. gada 15. marta Direktīvu 93/6/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību /* COM/2004/0486 galīgā redakcija */
LV || EIROPAS KOPIENU KOMISIJA Briselē, 2004.7.14 KOM(2004) 486 galīgais 2004/0155 (COD)
2004/0159 (COD)
I sējums Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES
DIREKTĪVA, ar ko pārstrādā Eiropas
Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvu 2000/12/EK
par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu un Padomes
1993. gada 15. marta Direktīvu 93/6/EK par ieguldījumu
sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (iesniegusi Komisija)
{SEC(2004) 921} PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. VISPĀRĪGAS
PIEZĪMES ES
vienotais finanšu tirgus ir būtisks faktors Eiropas
konkurētspējas veicināšanā un uzņēmumu
kapitāla izmaksu samazināšanā. Finanšu pakalpojumu
rīcības plānā 2004. gadam iekļauts priekšlikums
direktīvai par jauniem kapitāla pietiekamības noteikumiem
kredītiestādēm un ieguldījumu
sabiedrībām atbilstoši Bāzeles Banku uzraudzības
komitejas G-10 līmenī sasniegtajam[1]. Ar G-10 valstu Bāzeles Banku
uzraudzības komitejas nolīgumu par tā saukto Bāzeles
vienošanos 1998. gadā (Bāzele I) tika panākts, ka
vairāk nekā 100 valstīs tika pieņemtas minimālās
kapitāla prasības[2].
Tas notika aptuveni vienā laikā ar ES galveno direktīvu
pieņemšanu (1989. gada 17. aprīļa Direktīva
par pašu kapitālu, 1989. gada 18. decembra Direktīva
89/647/EEK par maksātspējas koeficientu, kas konsolidētas Eiropas
Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvā par
kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu). Šajās direktīvā tika
izskatīti kredītiestāžu riski, kas rodas no kredītu
piešķiršanas darbībām. Direktīva 93/6/EEK
(1993. gada 15. marts) par ieguldījumu sabiedrību un
kredītiestāžu kapitāla pietiekamību kredītrisku un
tirgus riska noteikumus attiecināja arī uz ieguldījumu
sabiedrībām. 1) Nepieciešamība uzlabot
prasības Eiropā. Esošie noteikumi ir devuši nozīmīgu
ieguldījumu vienotā tirgus un augstu uzraudzības standartu
izveidošanā. Tomēr ir konstatēti vairāki būtiski
trūkumi. 1. Aptuvens kredītriska
novērtējums ir cēlonis tam, ka riska
novērtējums ir ļoti neprecīzs un tam nevar uzticēties. 2. Kapitāla arbitrāžas joma: jauninājumi tirgū ļauj finanšu iestādēm
efektīvi maskēt neatbilstību starp iestādes pašu
kapitāla sadali dažādiem riskiem un minimālajām
kapitāla prasībām. 3. Netiek atzītas efektīvas riska
mazināšanas metodes: esošās
direktīvas nenodrošina pienācīgā līmenī riska
mazināšanas metožu atzīšanu. 4. Nepilnīgs risku uzskaitījums esošajās direktīvās, nav minēts arī
operacionālais risks, kuram netiek piemērots kapitāla
nodrošinājums. 5. Nav noteikta prasība
uzraudzības iestādēm pārbaudīt
kredītiestādes faktisko riska profilu, lai
pārliecinātos, ka kredītiestādes kapitāls ir
pietiekams šādam riska profilam. 6. Nav noteikta prasība par
uzraudzības iestāžu sadarbību: tā
kā tirgū aizvien pieaug pārrobežu darījumu skaits,
uzraudzības iestādēm efektīvi jāsadarbojas
pārrobežu grupu uzraudzības jomā, lai atvieglotu
regulatīvās sistēmas slogu. 7. Netiek sniegta pietiekoša
informācija par tirgu: esošās
direktīvas neveicina efektīvu tirgus disciplīnu, kas tirgus
dalībniekiem sniegtu ticamu informāciju un ļautu veikt pamatotus
novērtējumus. 8. Regulējošie noteikumi nav
elastīgi: esošā ES sistēma nav
pietiekami elastīga, lai savlaicīgi reaģētu uz
straujajām izmaiņām finanšu tirgos un riska
pārvaldīšanas praksē, kā arī ņemtu vērā
tiesisko un uzraudzības instrumentu uzlabojumus. Kas notiks, ja pašreizējā kārtība
netiks mainīta? Pastāv vienprātīgs uzskats, ka
pašreizējo situāciju nav iespējams saglabāt.
Saglabāsies neatbilstība starp kapitāla prasībām un
riskiem, kas ierobežos uzraudzības noteikumu efektivitāti un paaugstinās
riskus klientiem un finansiālajai stabilitātei. Riski, ko
uzņemas atsevišķas finanšu iestādes, vēl aizvien nebūs
pilnīgi aptverti. Turklāt netiks aktīvi atbalstītas vai
atzītas jaunākās un efektīvākas riska
pārvaldīšanas metodes, un finanšu pakalpojumu grupas, kas darbojas
vairāk nekā vienā dalībvalstī arī turpmāk
būs pakļautas nesamērīgam slogam, ko veido
daudzslāņaini noteikumi un uzraudzības iestādes.
Visbeidzot, ES arī turpmāk nespēs pienācīgi izmantot
turpmākos jauninājumus, ņemot vērā to, ka ātri atjaunot
ES reglamentējošos noteikumus ir sarežģīti. Tā kā ir
ierosināta jaunā Bāzeles līguma īstenošana visā
pasaulē, ES finanšu pakalpojumu nozare būs ievērojami
neizdevīgākā situācijā nekā tās
aizjūras konkurenti. 2) Direktīvas pieeja Komisijas
1998. gada Finanšu pakalpojumu rīcības plānā teikts,
ka ES nepieciešami precīzi, starptautiski saskaņoti un
mūsdienīgi uzraudzības standarti. Tiem samērīgi
jānovērtē riska samazinājums, ko rada apstākļi,
kādos noslēgti riska darījumi, jo īpaši attiecībā
uz aizdevumiem patērētājiem un maziem un vidējiem
uzņēmumiem. Šos noteikumus jāpiemēro
kredītiestādēm un ieguldījumu sabiedrībām (līdzvērtīgi
konkurences apstākļi), tomēr tiem jābūt
samērīgiem un jāievēro ES finanšu iestāžu
daudzveidība. 2. Apspriedes un ietekmes novērtējums a) Apspriedes ar ieinteresētajām
personām Komisija veic apspriedes ar
ieinteresētajām personām kopš 1999. gada novembra.
Trīs apspriežu darba dokumenti tika publicēti 1999. gada
22. novembrī, 2001. gada 5. februārī un
2003. gada 1. jūlijā. Visaptverošs un strukturēts
dialogs ar ieinteresētajām personām tika organizēts
2002. gada 18. novembrī. Tika publicēti apspriežu darba
dokumenti par īpašiem tehniskiem jautājumiem („nekustamais
īpašums un segtās obligācijas” 2003. gada 7. aprīlī;
„paredzamie zaudējumi un neparedzamie zaudējumi” 2003. gada
26. novembrī; „ieguldījumu fondi” 2004. gada
3. februārī). Atsauksmju sniedzēji kopumā
atbalstīja projekta galvenos mērķus. Tika atbalstīts
uzlabots riska jūtīgums, kas rada lielāku finanšu
stabilitāti, un tagad neatliekami nepieciešams atjaunināt noteikumus,
lai reaģētu uz būtiskiem uzlabojumiem riska aprēķinu
metodēs un finanšu pakalpojumu pārvaldībā un lai
atspoguļotu pieaugošo regulēšanas un uzraudzības
sarežģītību. Tika izteikts pārliecinošs atbalsts Komisijas
uzskatam, ka ES kapitāla sistēma jāpārskata tā, lai
tā būtu saskanīga ar jauno starptautisko sistēmu, taču
paredzot atšķirības, ja tās ir nepieciešamas ES
īpatnību dēļ. Iestādes, kuru struktūra ir
mazāk sarežģīta Tiek plaši un
ievērojami atbalstīta jauno noteikumu piemērošana Eiropā,
piemērojot tos visām kredītiestādēm un
ieguldījumu pakalpojumu sniedzējiem neatkarīgi no iestādes
juridiskās būtības un sarežģītības, lai
izvairītos no „otrās šķiras” iestādēm, kas varētu
rasties, ja kādām no iestādēm noteikumi netiktu
piemēroti. Tas atspoguļo uzskatu, ka ierosinātais
regulējums ir labi izstrādāts plašai piemērošanai. Jaunās
direktīvas elastīgums Pastāvīgi
tiek plaši atbalstīta ierosinātā pieeja, kas nodrošina to, ka
jaunais regulējums spēj reaģēt uz tirgus un
uzraudzības inovācijām, lai uzturētu optimāli
efektīvu un konkurētspējīgu ES finanšu pakalpojumu nozari.
Ieinteresētās personas atbalsta pieeju, kas direktīvas pantos ir
noteikti pastāvīgi principi un mērķi un piešķirts
pilnvarojums precīzāku tehnisko noteikumu izstrādei, kas ir
izklāstīti pielikumos. Pielikumu grozījumu procedūrai
jānodrošina visaptverošas un efektīvas apspriedes ar
ieinteresētajām personām. Ieguldījumu sabiedrības Tika ieviestas
būtiskas izmaiņas, lai novērstu bažas, ko izteikuši ieguldījumu
sabiedrību nozares pārstāvji par to, ka ieguldījumu
sabiedrībām jāievēro tādas kapitāla
prasības, ko tie uzskata par piemērotākām
kredītiestādēm. Sarežģītība Daži atsauksmju
sniedzēji izteica vēlmi, lai teksts būtu vienkāršāks
un saturētu mazāk priekšrakstu. Komisija ir uzlabojusi teksta
skaidrību un lietotājdraudzīgumu. Dokumenta uzbūve būs
pievilcīga tām iestādēm, kas vēlas piemērot
vienkāršus noteikumus vai pakāpeniski pāriet uz
sarežģītākiem kapitāla noteikumiem. Ierosinātais
jaunais regulējums satur dažādas iespējas un pieejas, kurām
ir atšķirīga sarežģītības pakāpe. Kopš 1999. gada ir notikušas
vairākas apspriedes par konkrētiem jautājumiem.
Priekšlikumā ņemtas vērā ļoti precīzās un
lietderīgās atsauksmes, ko sniegušas ieinteresētās
personas, jo īpaši banku un ieguldījumu sabiedrību
pārstāvji. b) Ietekmes novērtējums Tika izstrādāts plašs ietekmes
novērtējums, lai noskaidrotu, vai ir nepieciešama rīcība ES
līmenī, un kādas darbības ir nepieciešamas. Bāzeles
komiteja ir publicējusi kvantitatīvu ietekmes pētījumu
(QIS3), kurā apskatītas kredītiestādes 40 valstīs, lai
novērtētu jauno Bāzeles priekšlikumu ietekmi uz banku
minimālā kapitāla prasībām. Komisija palīdzēja
paplašināt šo pētījumu, lai attiecinātu to uz ES
valstīm, kas nav pārstāvētas Bāzelē. Galvenais
secinājums ir tāds, ka jaunie noteikumi kopumā samazinās
kapitāla prasības ES kredītiestādēm par aptuveni
5 %, salīdzinot ar pašreizējo līmeni. Turklāt
dažādu pieeju rezultāti ir saskanīgi ar mērķiem, jo
īpaši apvienojot kapitāla neitralitāti ar piemērotiem
stimuliem iestādēm, kas pāriet uz
sarežģītākām pieejām. Visbeidzot, mazākām
iekšzemes kredītiestādēm, kas izvēlas vienkāršu
pieeju, kapitāla nodrošinājums būs nedaudz samazināts;
lielākām starptautiski aktīvām
kredītiestādēm, kas pieņem progresīvāku pieeju,
kapitāla nodrošinājums kopumā būs nemainīgs;
mazākām, toties specializētām kredītiestādēm
un kredītiestādēm ar sarežģītāku struktūru,
kuras pieņem progresīvāku pieeju, kapitāla prasības
var būt ievērojami zemākas nekā šobrīd. Jāuzsver,
ka galvenais avots kapitāla prasību samazinājumam ir „mazumtirdzniecības”
portfelis, kas galvenokārt sastāv no aizdevumiem maziem un
vidējiem uzņēmumiem (MVU), kuru summa nepārsniedz EUR 1
miljonu, un hipotekāriem aizdevumiem dzīvesvietai. Šo kapitāla
prasību samazinājumu kredītiestādēm galvenokārt
panāk ar jauno operacionālā riska kapitāla
nodrošinājumu. Turklāt pēc Barselonas Eiropadomes
pieprasījuma Komisija pasūtīja pētījumu par
sekām, ko izraisīs priekšlikuma projekts par jaunajām
kapitāla prasībām kredītiestādēm un
ieguldījumu sabiedrībām ES[3].
PricewaterhouseCoopers sagatavotajā gala ziņojumā ietekme
ir novērtēta pozitīvi (kritika ir izteikta tikai divās
jomās – attiecībā uz ieguldījumu sabiedrībām un
riska kapitālu, un tā ir ņemta vērā Komisijas priekšlikumos)[4]. Galvenie
secinājumi ir tādi, ka jaunā kapitāla prasību
sistēma pozitīvi ietekmēs ES un ES uzraudzības
iestādes. ES kredītiestāžu kapitāla prasības
samazināsies par ± 5 % (EUR 90 miljardi), kas paaugstina gada
peļņu par ± 10-12 miljardiem euro. Priekšlikumā nav
nelabvēlīgu nosacījumu kredītiestādēm un nav
pazīmju, ka jaunais režīms izraisīs apvienošanos vai
saplūšanu. Lēmums par šīs direktīvas attiecināšanu uz
visām kredītiestādēm neradīs neizdevīgus
konkurences apstākļus ES uzņēmumiem, tāpat arī
ASV lēmums par progresīvākas pieejas piemērošanu tikai 20
lielām kredītiestādēm nav nozīmīgs konkurences
faktors. Īstenošanas izmaksas ES kredītiestādēm nav
saistītas tikai ar Bāzeles II līgumu un daudzi no šiem
ieguldījumiem (iespējams, līdz pat 80%) būtu jāveic
jebkurā gadījumā, kaut arī ilgākā laika
periodā. Svarīgi ir tas, ka nav paredzama negatīva ietekme uz
mazo un vidējo uzņēmumu finansējuma pieejamību un
izmaksām vairākumā ES dalībvalstu (procikliskais efekts ir
mazāks un ne tik kaitējošs nekā pašreizējie noteikumi).
Mazo un vidējo uzņēmumu bažas izraisa informācijas
trūkums par Bāzeli II. Bāzeles II makroekonomiskā ietekme
uz ES ekonomiku ir neliela – ir iespējams piegādāju šoks ar labvēlīgām
sekām ekonomikā, samazinot kapitāla izmaksas
uzņēmumiem un paaugstinot Eiropas Savienības IKP par
0,07 %. Kopumā jaunā kapitāla sistēma mazinās
banku sistēmas neaizsargātību, paredzot labāku riska
apzināšanu, riska pārvaldīšanas uzlabojumus, savukārt
efektīvāka kapitāla sadale pozitīvi ietekmēs ES
ekonomiku ilgākā laika posmā. 3. Juridiskais pamats Priekšlikumi pamatojas uz Līguma 47.
panta 2. punktu, kas ir juridiskais pamats Komisijas pasākumu
pieņemšanai, lai panāktu iekšējo tirgu finanšu pakalpojumu
jomā. Izvēlētais instruments ir direktīva, jo tā
uzskatāma par piemērotāko instrumentu uzstādīto
mērķu sasniegšanai un tā groza esošās direktīvas,
izskatot tos pašus tehniskos jautājumus. Tās noteikumi
nepārsniedz uzstādīto mērķu sasniegšanai
nepieciešamos. 4. Piezīmes par pantiem Priekšlikumos ir izmantota „pārstrādāšanas
tehnika” (Iestāžu nolīgums 2002/C 77/01), kas ļauj veikt satura
grozījumus esošajos tiesību aktos, nepieņemot atsevišķas
direktīvas par grozījumiem. Tas mazina ES tiesību aktu
sarežģītību un padara tos pieejamākus un saprotamākus. Daudzos noteikumos ir veikti grozījumi,
kas nemaina saturu, lai uzlabotu direktīvu uzbūvi, formulējumus
un lasāmību. A. Direktīva 2000/12/EK 4. pants. Definīcijas Direktīvas 4. pants satur atsevišķas
jaunas būtisku jēdzienu definīcijas, lai izskaidrotu to
nozīmi un veicinātu to labāku izpratni. 22. pants Esošais formulējums tiek grozīts,
lai precizētu un noteiktu kredītiestāžu pienākumu ieviest
efektīvas iekšējās riska pārvaldīšanas sistēmas.
Ņemot vērā kredītiestāžu dažādību, šīs
prasības nosaka samērīgi. Attiecīgie tehniskie noteikumi
sniegti V pielikumā. 56.-67. pants Šajos pantos ir neliels skaits grozījumu.
Kaut arī nav paredzēts pārskatīt jēdziena „pašu
kapitāls” definīciju, nepieciešami daži grozījumi, lai
ņemtu vērā Bāzeles komitejas (“Madrides lēmums”)
mainīto pieeju paredzamo zaudējumu jēdzienam. 68.-75. pants Kredītiestādēm
pastāvīgi jāuztur piemērots pašu kapitāls un jānosaka
pašu kapitāla minimālais līmenis. Noteikumi precizē to,
kā šīs prasības izpildāmas, ja kredītiestāde ir
grupas sastāvdaļa (pašreizējais noteikums, kas ļauj
dalībvalstīm atcelt atsevišķas prasības ir saglabāts,
taču tas tiek precizēts). Kapitāla prasību
aprēķins ir precizēts saistībā ar to, ka pieņemta
Regula (EK) Nr. 1606/2002 par starptautisko grāmatvedības
standartu piemērošanu. 76.-101. pants Šie noteikumi aizstāj esošos
maksātspējas koeficienta prasības kredītriskiem un ievieš
divas metodes riska svērtās vērtības
aprēķināšanai. Standartizētā pieeja
(78.-83. pants) balstās uz esošo sistēmu, kur riska pakāpi
nosaka pēc aktīvu un ārpusbilances posteņu sadales
ierobežotam skaitam riska kategoriju. Riska jutīgums ir paaugstināts,
palielinot riska darījumu kategoriju skaitu un riska kategoriju skaitu
(79. pants). Riska pakāpe ir zemāka mazumtirdzniecības
nehipotekārajiem posteņiem (75%) dzīvesvietas
hipotēkām (35%). Tiek ieviesta 150 % riska pakāpe
aktīviem, kas ir nokavēti vairāk par 90 dienām (100%
dzīvesvietu hipotēkām). Tiek atļauta kredītreitinga aģentūru
vērtējumu izmantošana („ārējie vērtējumi”) riska
pakāpju noteikšanai, ja šādi reitingi ir pieejami
(81.-83. pants). Attiecīgie tehniskie noteikumi sniegti VI
pielikumā. Uz iekšējiem reitingiem balstīta
pieeja (Internal Ratings Based – IRB, 84.-89. pants) ļauj
kredītiestādēm izmantot pašu vērtējumus riska
parametriem, kas raksturīgi dažādiem kredītrisku
darījumiem. Šie parametri veido ievades datus noteiktajā
aprēķinā, kas izstrādāts tā, lai nodrošinātu
stabilitāti līdz 99,9 % ticamības līmenim.
„Fondētā” pieeja ļauj kredītiestādēm izmantot
pašu vērtējumus saistību nepildīšanas varbūtībai,
citiem riska komponentiem izmantojot noteikumos paredzētās
vērtības. Lietojot „uzlaboto pieeju”, kredītiestādes var
izmantot pašu vērtējumus zaudējumiem saistību
nepildīšanas gadījumā un riska darījumu apmēram
saistību nepildīšanas gadījumā.
Kredītiestādēm ir atļauts izmantot kopīgus datus riska
parametru vērtību novērtējumam. Tas ļauj
mazākām kredītiestādēm piemērot riska jutīgāku
pieeju kapitāla prasību aprēķināšanā. Ierosinātie “roll-out” noteikumi
(85. pants) IRP nodrošina kredītiestādēm elastīgu
iespēju pamatotā laika periodā uzsākt fondētās
vai uzlabotās IRP pieejas piemērošanu dažādām darbības
jomām un riska darījumu kategorijām. „Daļēja”
lietošana ir atļauta nemateriālo riska darījumu kategorijās
un darbības jomās (kapitāla prasības var
aprēķināt ar standartizēto pieeju, pat ja
kredītiestāde izmanto IRP citām riska darījumu
kategorijām). Ierosinātā ES sistēma atzīst, ka
mazām kredītiestādēm prasība izveidot reitingu sistēmu
atsevišķiem darījumu partneriem var būt ļoti
apgrūtinoša. Tiek ierosināta pastāvīga daļēja
lietošana šīm riska darījumu kategorijām pat tajos
gadījumos, kad kredītiestādes riska darījumi ar šādiem
darījumu partneriem ir būtiski (89. pants). Attiecīgie IRP tehniskie noteikumi
sniegti VI pielikumā. 90.-93. pants Šie noteikumi vispārīgi apskata
riska mazināšanas metodes un nosaka vienotu pieeju riskiem vai to
ekonomiskajām sekām. Tie atzīst daudz plašāku
ķīlu un galvojumu/kredītu atvasināto instrumentu
nodrošinājumu klāstu nekā pašreiz. IRP fondētā pieeja
sniedz no uzraudzības viedokļa piemērotu finanšu pircēju
parādu un fizisko ķīlu atzīšanas līmeni.
Kredītiestādēm ir pieejamas alternatīvas metodoloģijas
kā izvēle starp dažādiem sarežģītības
līmeņiem (vienkārša metode, kas balstās uz viegli lietojamu
„riska pakāpes aizstāšanas” pieeju vai vispārējā
pieeja, kas paredz no svārstīguma izrietošās korekcijas,
saņemtās ķīlas vērtībai. Lai
aprēķinātu no svārstīguma izrietošas korekcijas ir
atļauts lietot vienkāršāku un sarežģītāku pieeju
(vienkāršu „uzraudzības” pieeju, kur no svārstīguma izrietošie
korekciju standarti ir norādīti tabulā, vai pret risku
jūtīgāku „pašu vērtējuma” pieeju. Attiecīgie
tehniskie noteikumi sniegti VIII pielikumā. 94.-101. pants Šie panti pirmo reizi ievieš saskaņotu
noteikumu kopumu sekjuritizācijas darbību un ieguldījumu
kapitāla prasībām. Tas nodrošina būtiski uzlabotu
kapitāla prasību sistēmu, kas atļauj
kredītiestādēm izmantot finansējumu, bilances
pārvaldīšanu un citas priekšrocības, ko var sniegt šādi
darījumi. Tas ļaus mazākā mērā kā līdz
šim uzskatīt sekjuritizāciju par kapitāla arbitrāžas
instrumentu. Attiecīgie tehniskie noteikumi sniegti VIII pielikumā. 102.-105. pants Šie
noteikumi ievieš prasības kredītiestādēm
attiecībā uz operacionālā riska nodrošināšanu. Ir
pieejamas trīs dažādas metodoloģijas. Vienkāršākā
pieeja (103. pants) balstās uz vienu ieņēmumu
pamatrādītāju (pamatrādītāja pieeja – PP). Šie
pieeja nodrošina kapitāla barjeru operacionālajam riskam, neprasot
kredītiestādēm izstrādāt sarežģītas un
dārgas informācijas sistēmas saviem riska darījumiem. Precīzāka
pieeja balstās uz darbības jomām (standartizētā
pieeja, 104. pants) ir jutīgāka pret risku, jo kapitāla
prasības operacionālajam riskam ir atšķirīgas,
atspoguļojot relatīvos riskus dažādām darbības jomām.
Šī pieeja varētu būt saistoša lielam skaitam mazāku
kredītiestāžu un kredītiestādēm ar mazāk
sarežģītu struktūru. Sarežģītākas
metodoloģijas (uzlaboto radītāju pieeja - URP, 105. pants)
izveido savus operacionālā riska rādītājus ar
augstākiem riska pārvaldīšanas standartiem. Paredzams, ka URP
pakāpeniski pieņems lielas starptautiski aktīvas
kredītiestādes un mazākas specializētās
kredītiestādes, kas ir izstrādājušas uzlabotas riska
uzraudzības sistēmas to galvenajiem darbības veidiem.
Attiecīgie tehniskie noteikumi sniegti X pielikumā. 106.-119. pants Neliels skaits grozījumu nodrošina
saskanību starp kapitāla prasībām un lielo riska
darījumu noteikumiem, jo īpaši, lai atspoguļotu kredītriska
mazināšanas metožu plašāku atzīšanu. 123.-124. pants Šie panti atspoguļo Bāzeles
komitejas kapitāla nolīguma otro daļu. Direktīvas 51.a pants
pieprasa kredītiestādēm izveidot iekšējas riska
pārvaldīšanas un novērtēšanas procedūras un
„iekšējā” kapitāla summu, kādu kredītiestāde
uzskata par piemērotu šo risku nodrošinājumam. Noteikta prasība
kompetentajām iestādēm (124. pants) pārskatīt
kredītiestāžu atbilstību dažādām juridiskām
saistībām attiecībā uz organizāciju un riska kontroli
un novērtēt riskus, ko uzņēmušās
kredītiestādes. Uzraudzības iestādes izmanto šo
novērtējumu, lai noteiktu vai attiecībā uz kontroli un
kapitālu pastāv trūkumi. Attiecīgie tehniskie noteikumi
sniegti XIII pielikumā. 125.-143. pants Aizvien lielāku īpatsvaru ES
gūst pārrobežu darījumi un tendence centralizēt riska
pārvaldīšanu pārrobežu grupās. Tas prasa uzlabot
koordinēšanu un sadarbību starp valstu uzraudzības
iestādēm Eiropas Savienībā. Šī iemesla dēļ
tiek nostiprināta jau esošā un vispāratzītā
konsolidējošās uzraudzības iestādes loma. Saskaņā
ar 136. pantu uzraudzības iestādēm tiks piešķirtas
minimālas saskaņotas pilnvaras pieprasīt kredītiestādēm
novērst jebkuras neatbilstības šīs direktīvas
prasībām. 144. pants Dalībvalstu iestādēm tiek
noteiktas minimālās prasības attiecībā uz
informācijas sniegšanu, lai uzlabotu īstenošanas konverģenci un
ieviestu pārredzamību. 145.-149. pants Šie noteikumi atspoguļo Bāzeles
komitejas jaunā kapitāla nolīguma trešo daļu.
Informācija, ko kredītiestādes sniedz tirgus dalībniekiem,
veicina lielāku finansiālo stabilitāti, nodrošina vienādus
konkurences apstākļus un respektē konkrētās
informācijas konfidencialitāti. 147. pantā noteikta
prasība, ka vairākumam kredītiestāžu informācija
jāsniedz vismaz reizi gadā, paredzot, ka biežāka
informācijas sniegšana varētu būt nepieciešama, ņemot
vērā īpašus kritērijus. Attiecīgie tehniskie noteikumi
sniegti XII pielikumā. 150. pants Šai direktīvai jāatbilst tirgus
attīstībai. Nepieciešamo elastīguma līmeni nodrošina
pamatnoteikumu un tehnisko noteikumu izšķiršana (jo īpaši
direktīvas pielikumos), kam varētu būt nepieciešami
pielāgojumi īsā līdz vidējā laika posmā. Direktīvas
2000/12/EK tehniskajām jomām (kas ieviestas 1989. gadā) ar
150. pantu ir pievienotas jaunas, un tajā ir ierosināts, ka
jaunos tehniskos pielikumus var mainīt, izmantojot līdzīgu
paātrinātu procedūru. B. Direktīva 93/6/EEK par
ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla
pietiekamību 2. pants. Darbības joma Direktīvas 2. pantā
precizēts, kā prasības piemēro atsevišķām
ieguldījumu sabiedrībām, ieguldījumu sabiedrību
grupām un jauktām grupām. 3. pants. Definīcijas Šis satur atsevišķas jaunas un grozītas
būtisku jēdzienu definīcijas, lai izskaidrotu to nozīmi un
veicinātu to labāku izpratni. 11. pants. Tirdzniecības portfeļa
kapitāls Šeit sniegta paplašināta
„tirdzniecības portfeļa” definīcija, lai panāktu
lielāku noteiktību attiecībā uz to, kādas kapitāla
prasības piemērot, lai ierobežotu iespējamo arbitrāžu starp
„bankas portfeli” un „tirdzniecības portfeli”. Attiecīgie tehniskie
noteikumi sniegti VII pielikumā. 18. un 20. pants Direktīvas 18. pants paredz
kredītiestādēm un ieguldījumu
sabiedrībām minimālās kapitāla prasības
tirgus riskam. Jaunums ir attieksme pret pozīcijām ieguldījumu
fondos un kredītu atvasinātajos instrumentos, kā arī
vairāki grozījumi, kas paredzēti riska jūtīguma
paaugstināšanai. Attiecīgie tehniskie noteikumi sniegti I līdz VII
pielikumā. Direktīvas 20. pants Direktīvā 2000/12
minētos kapitāla prasību noteikumus kredītriskiem un
operacionālajiem riskiem attiecina uz ieguldījumu
sabiedrībām. Jauni kredītriska elementi ietver attieksmi pret
kredītu atvasinātajiem instrumentiem un grozītus
rādītājus riska darījumu apmēram repo darījumos
un vērtspapīru/preču darījumos. Attiecībā uz
operacionālo risku šeit ir būtiski grozījumi, lai ņemtu
vērā ieguldījumu sabiedrību nozares īpatnības;
ieguldījumu sabiedrībām, kas pieskaitāmas zema, vidēja
un vidēja līdz augsta riska kategorijai, ir paredzēta
iespēja turpināt izmantot „ar izdevumiem pamatotas prasības”. 28. pants. Lielie riska darījumi Tiek saglabāta pašreizējā
situācija, kas paredz vienādu noteikumu piemērošanu
kredītiestādēm un ieguldījumu sabiedrībām,
ieviešot grozījumus lieliem riska darījumiem ar tirdzniecības
portfeli. Jauns elements ir grozīts rādītājs riska
darījumu apmēram repo darījumos un
vērtspapīru/preču darījumos. Attiecīgie tehniskie
noteikumi sniegti VI pielikumā. 33. pants. Pārskata pozīciju
novērtēšana Samērīgas piesardzības
nolūkā ir paredzētas augstākas prasības
tirdzniecības portfeļa pozīciju novērtēšanai
saistībā ar noteikumiem, kas izstrādāti tirdzniecības
portfeļu pozīciju novērtēšanai katru dienu. Attiecīgie
tehniskie noteikumi sniegti VII pielikumā. 22. pants Konsolidētās
prasības Tiek saglabāta pašreizējā
iespēja kompetentajām iestādēm atcelt konsolidēto
prasību piemērošanu grupām, kas sastāv no ieguldījumu
sabiedrībām, tomēr paredzot pamatotākus uzraudzības nosacījumus. 34. pants Riska pārvaldīšana un
kapitāla novērtēšana Direktīvas 34. pants
kredītiestāžu pienākumu ieviest efektīvas
iekšējās riska pārvaldīšanas sistēmas (Direktīvas
2000/12 17. pants) attiecina uz ieguldījumu sabiedrībām.
Ņemot vērā iestāžu dažādību, šīs
prasības nosaka samērīgi. Tas attiecas arī uz
Direktīvas 2000/12 51a. punkta prasību ieguldījumu
sabiedrībām izveidot iekšējas riska pārvaldīšanas un
novērtēšanas procedūras un noteikt kapitāla summu
(„iekšējo kapitālu”), kādu kredītiestāde uzskata par
piemērotu šo risku nodrošinājumam Šie noteikumi papildina esošās
riska pārvaldīšanas prasības ieguldījumu
sabiedrībām, kas noteiktas Direktīvā 2004/39/EK. 37. pants Uzraudzība Šis pants ar attiecīgajām
izmaiņām piemēro Direktīvas 2000/12/EK noteikumus
ieguldījumu sabiedrībām. 42. pants Tāpat kā Direktīvai 2000/12, arī
Direktīvai 93/6 irjāseko tirgus attīstībai. Nepieciešamo
elastīguma līmeni nodrošina, atšķirot pamatnoteikumus un
tehniskos noteikumus (jo īpaši direktīvas pielikumos), kuriem
būs nepieciešami pielāgojumi īsā līdz vidējā
laika posmā. Jānosaka, ka tehniskos pielikumus iespējams
grozīt, izmantojot paātrinātu procedūru. Lai
atspoguļotu nākamās svarīgās izmaiņas
regulējošā praksē tuvāko gadu laikā, iekļauta
pārskatīšanas klauzula attiecībā uz darījuma partnera
risku. ê 2000/12/EK 2004/0155 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES
DIREKTĪVA par kredītiestāžu darbības
sākšanu un veikšanu ò jauns (Dokuments attiecas uz EEZ) ê 2000/12/EK (pielāgots) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas
dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 47. panta 2. punkta pirmo
un trešo teikumu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Ekonomikas un
sociālo lietu komitejas atzinumu[5], saskaņā ar Līguma 251.
pantā noteikto procedūru[6], tā kā ê 2000/12/EK,
1) apsvērums (pielāgots) (1)
Padomes Direktīva
73/183/EEK (1973. gada 28. jūnijs) par ierobežojumu atcelšanu
attiecībā uz brīvību veikt
uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību
banku un citu finanšu iestāžu iekšējo darījumu jomā[7],
Padomes Pirmā direktīva 77/780/EEK (1977. gada 12. decembris) par
normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā
uz kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu[8],
Padomes Direktīva 89/299/EEK (1989. gada 17. aprīlis) par
kredītiestāžu pašu kapitālu[9],
Padomes Otrā direktīva 89/646/EEK (1989. gada 15. decembris) par
normatīvu un administratīvu aktu koordinēšanu
attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un
veikšanu[10],
Padomes Direktīva 89/647/EEK (1989. gada 18. decembris) par
kredītiestāžu maksātspējas koeficientu[11],
Padomes Direktīva 92/30/EEK (1992. gada 6. aprīlis) par
kredītiestāžu konsolidētu uzraudzību[12],
Padomes Direktīva 92/121/EEK (1992. gada 21. decembris) par
kredītiestāžu liela riska darījumu uzraudzību un kontroli[13]
ir bieži un būtiski grozītas. Tādējādi
atbilstīguma un skaidrības labad minētās direktīvas
būtu jāapvieno vienā tekstā. ÖEiropas Parlamenta un
Padomes 2000. gada 20. marta Direktīva 2000/12/EK par
kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu[14] ir vairākas
reizes būtiski grozīta. Tā kā tajā tiks veikti
vēl citi grozījumi, to jāpārstrādā, lai
direktīva būtu saprotama. Õ ê 2000/12/EK 2) apsvērums
(pielāgots) Saskaņā ar
Līgumu uzņēmējdarbības un pakalpojumu sniegšanas
jomā ir aizliegta jebkāda diskriminācija pilsonības
dēļ vai tādēļ, ka uzņēmums nav dibināts
dalībvalstī, kur sniedz pakalpojumus. ê 2000/12/EK 3) apsvērums (2)
Lai atvieglotu kredītiestāžu darbības
sākšanu un veikšanu, jānovērš visvairāk traucējošās
atšķirības dalībvalstu likumos, kuri paredz noteikumus, kas
attiecas uz šīm iestādēm. ê 2000/12/EK 4) apsvērums
(pielāgots) (3)
Šī direktīva ir būtiski svarīgs
instruments iekšējā tirgus izveidošanai kredītiestāžu
jomā, kā noteikts Vienotajā Eiropas
aktā un plānots Komisijas Baltajā grāmatā, gan
attiecībā uz tiesībām veikt
uzņēmējdarbību, gan attiecībā uz
brīvību sniegt finanšu pakalpojumus. ê 2000/12/EK 5) apsvērums
(pielāgots) (4)
Koordinēšanas pasākumi
kredītiestāžu jomā gan tādēļ, lai aizsargātu
noguldījumus, gan tādēļ, lai šīm iestādēm
radītu vienādus konkurences apstākļus, jāattiecina uz
visām kredītiestādēm. Tomēr vajadzības
gadījumā jāņem vērā objektīvās
atšķirības to statūtos un mērķos, kādi tie
noteikti valstu likumos. ê 2000/12/EK 6) apsvērums
(pielāgots) (5)
Tādēļ ir svarīgi, lai
minēto pasākumu piemērojums būtu iespējami plašs un
aptvertu visas iestādes, kuru uzdevums ir no plašas sabiedrības
pieņemt atmaksājamus naudas līdzekļus vai nu kā
noguldījumus, vai kā citādi, piemēram, pastāvīgi
emitējot obligācijas un citus līdzīgus
vērtspapīrus, kā arī piešķirt kredītus uz sava
rēķina. Jāparedz izņēmumi attiecībā uz
dažām kredītiestādēm, kam nevar piemērot šo direktīvu.
Šīs direktīvas noteikumi neliedz Ö nevar
aizliegt Õ piemērot valsts
likumus, kas paredz īpašas papildu atļaujas, kuras
kredītiestādēm ļauj veikt īpašas darbības vai
īpašas operācijas. ê 2000/12/EK 7) apsvērums
(pielāgots) (6)
Izvēlētā
pieeja ir paredzēta, Ö Tas ir pareizs
risinājums,Õ lai panāktu Ö nodrošinātu Õ vienīgi
būtisko saskaņošanu, kas ir nepieciešama un pietiekama, lai nodrošinātu
piešķirto atļauju un uzraudzības sistēmu savstarpēju
atzīšanu, dodot iespēju piešķirt vienveida atļauju, kas ir
derīga visā Kopienā, un piemērot izcelsmes dalībvalsts
uzraudzības principu. Prasība izstrādāt darbības
programmu tādēļ būtu jāuzskata tikai par faktoru, kas
ļauj kompetentajām iestādēm pieņemt lēmumus uz
precīzākas informācijas pamata, izmantojot objektīvus
kritērijus. Tomēr pieļaujamas atkāpes no
prasībām, kas attiecas uz kredītiestāžu juridisko formu un banku nosaukumu aizsardzības Ö jomā Õ . ò jauns (7)
Tā kā
ierosinātā pasākuma mērķi nav iespējams sasniegt atsevišķām
dalībvalstīm, toties, ņemot vērā pasākuma apjomu
un sekas, to var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Komisija var
pieņemt pasākumus subsidiaritātes principu, kā tas noteikts
Līguma 5. pantā. Atbilstoši proporcionalitātes principam,
kā tas noteikts šajā pantā, šī direktīva satur
minimālās prasības šo mērķu sasniegšanai un tās
noteikumi nepārsniedz uzstādīto mērķu sasniegšanai
nepieciešamos. ê 2000/12/EK 8) apsvērums
(pielāgots) (8)
Jāizvirza vienādas finanšu prasības
kredītiestādēm, lai nodrošinātu vienādus
aizsardzības pasākumus noguldītājiem un godīgas
konkurences apstākļus līdzīgu grupu kredītiestādēm.
Pirms turpmākas koordinācijas būtu jānosaka attiecīgi
struktūru koeficienti, kas ļaus Ö ļauj Õ, sadarbojoties
valstu iestādēm, saskaņā ar standartmetodēm
novērtēt līdzīga tipa kredītiestāžu
stāvokli. Šai procedūrai būtu jāpalīdz
pakāpeniski tuvināt koeficientu sistēmas, ko izveidojušas un
piemēro dalībvalstis. Tomēr jānošķir koeficienti, kas
paredzēti, lai nodrošinātu nevainojamu kredītiestāžu
vadību, un tie, kas izveidoti ekonomiskās un monetārās
politikas nolūkā. ê 2000/12/EK 9) apsvērums
(pielāgots) ð jauns (9)
Savstarpējas atzīšanas princips un
izcelsmes dalībvalsts kontroles princips nosaka, ka dalībvalstu
kompetentās iestādes nedrīkst piešķirt atļauju vai
tā ir jāatsauc, ja tādi faktori kā darbības programma,
atrašanās Ö darbību
veikšanas Õ vieta vai
faktiskā darbība skaidri rāda, ka finanšu uzņēmums
izvēlējies kādas dalībvalsts tiesību sistēmu, lai
izvairītos no stingrākiem standartiem, kas ir spēkā
citā dalībvalstī, kuras teritorijā tas plāno veikt vai
veic lielāko daļu darbības. Tādas kredītiestādes
atļaujai, kas ir juridiska persona, jābūt piešķirtai
dalībvalstī, kurā ir tās juridiskā adrese. Tādas
kredītiestādes galvenajam birojam, kura nav juridiska persona,
jābūt dalībvalstī, kurā tai ir izsniegta atļauja.
Turklāt dalībvalstīm jāprasa no
kredītiestādēm, lai galvenais birojs vienmēr atrastos to
izcelsmes valstī un lai tas tur faktiski darbotos. ê 2000/12/EK 10) apsvērums
(pielāgots) (10)
Kompetentajām iestādēm
nevajadzētu kādai kredītiestādei piešķirt vai saglabāt
atļauju, kad starp minēto iestādi un citām fiziskām
vai juridiskām personām ir tāda veida ciešas saiknes, kas liedz
pienācīgi īstenot to uzraudzības uzdevumu. Jau
apstiprinātām kredītiestādēm ir jāpakļaujas
kompetento iestāžu prasībām arī šajā sakarā. «Ciešu saikņu» definīcija šajā
direktīvā paredz obligātos kritērijus. Tas
nenozīmē, ka dalībvalstis to var piemērot tikai
tādiem, kas paredzēti šajā definīcijā. Tas, ka
iegādāta kādas sabiedrības nozīmīga kapitāla
daļa, vēl nenozīmē ciešas saiknes, ja šī iegāde
veikta vienīgi kā pagaidu investīcija, kas nedod iespēju
ietekmēt šīs iestādes struktūru vai finanšu politiku. ê 2000/12/EK 11) apsvērums
(11)
Norāde par to, ka uzraudzības
iestādes pienācīgi pilda savus uzraudzības uzdevumus,
attiecas uz konsolidētu uzraudzību, kas jāīsteno
attiecībā uz kādu kredītiestādi, kad Kopienas
tiesību akti paredz šāda veida uzraudzību. Iestādēm,
no kurām tiek prasīta atļauja, jāspēj
norādīt iestādes, kuras ir kompetentas īstenot šīs
kredītiestādes konsolidētu uzraudzību. ê 2000/12/EK 12) apsvērums
(pielāgots) Izcelsmes
dalībvalsts var cita starpā noteikt stingrākus noteikumus par
tiem, kādi 5. panta 1. punkta pirmajā daļā un 2.
punktā, un 7., 16., 30. un 51. pantā noteikti attiecībā uz
iestādēm, kam atļauju piešķir tās kompetentās
iestādes. ê 2000/12/EK 13) apsvērums
(pielāgots) Kopienas
kredītiestāžu filiālēm paredzētās atļaujas
atcelšana prasa, lai tiktu atcelts dotāciju kapitāls. ê 2000/12/EK 14) Apsvērums
(pielāgots) (12)
Izvēlētā
pieeja, pateicoties savstarpējās atzīšanas principam, ļauj kKredītiestādēm, kam
atļaujas piešķirtas izcelsmes dalībvalstīs, Ö jādod
atļauja Õ visā
Kopienā veikt dažas vai visas pielikumā uzskaitītās
darbības, dibinot filiāles vai sniedzot pakalpojumus. Uz tādu darbību veikšanu, kas nav uzskaitītas
pielikumā, attiecas tiesības veikt uzņēmējdarbību
un brīvība sniegt pakalpojumus saskaņā ar
vispārīgajiem Līguma noteikumiem. ê 2000/12/EK 15) apsvērums
(pielāgots) (13)
Tomēr iIr pareizi savstarpēju atzīšanu
attiecināt uz pielikumā uzskaitītajām darbībām,
ko veic finanšu iestādes, kuras ir kredītiestāžu meitas
uzņēmumi, ja uz šādiem meitas uzņēmumiem attiecas
konsolidētā uzraudzība, ko īsteno attiecībā uz to
mātes uzņēmumiem, un tās ievēro noteiktus stingrus
nosacījumus. ê 2000/12/EK 16) apsvērums (14)
Uzņēmēja dalībvalsts no
iestādēm, kam kā kredītiestādēm nav
piešķirta atļauja izcelsmes dalībvalstīs, un
attiecībā uz darbībām, kas nav uzskaitītas I pielikumā,
sakarā ar izmantojamām tiesībām veikt
uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus
drīkst prasīt, lai tiek ievēroti tās normatīvo aktu
specifiskie noteikumi, ja, pirmkārt, šādi noteikumi ir saderīgi
ar Kopienas tiesībām un paredzēti vispārējā
labuma aizsardzībai, otrkārt, ja tādi paši noteikumi neattiecas
uz šādām iestādēm vai šādām darbībām
atbilstīgi izcelsmes dalībvalsts normatīvajiem aktiem. ê 2000/12/EK 17)
apsvērums (15)
Dalībvalstīm jāgādā, lai
nekas netraucētu tāpat kā izcelsmes dalībvalstī veikt
darbības, uz kurām attiecas savstarpējā atzīšana,
ciktāl šīs darbības nav pretrunā noteikumiem, kas
sargā vispārējo labumu uzņēmējā
dalībvalstī. ê 2000/12/EK 18) apsvērums
(pielāgots) Šīs direktīvas
mērķis un kapitāla pārvietošanas liberalizācija, ko
īsteno ar citiem Kopienas tiesību aktiem, ir savstarpēji
saistīti. Jebkurā gadījumā banku pakalpojumu
liberalizācijas pasākumiem jābūt saskaņotiem ar
pasākumiem, kas liberalizē kapitāla pārvietošanu. ê 2000/12/EK 19) apsvērums
(pielāgots) (16)
Noteikumiem, kas reglamentē tādu
kredītiestāžu filiāles, kuru galvenie biroji ir ārpus
Kopienas, visās dalībvalstīs vajadzētu būt
vienādiem. Svarīgi paredzēt, ka šie noteikumi nedrīkst
būt izdevīgāki par noteikumiem, kas attiecas uz tādu
iestāžu filiālēm, kuras atrodas dalībvalstīs. Būtu jāprecizē, ka Kopiena, ievērojot savstarpības principu, var
slēgt ar trešām valstīm līgumus, kas nodrošina to, ka
piemēro tādus noteikumus, kuri šādām filiālēm
nodrošina vienādus apstākļus visā tās teritorijā.
Trešās valstīs apstiprinātu kredītiestāžu
filiāles nevar brīvi sniegt pakalpojumus saskaņā ar
Līguma 49. panta otro daļu vai izmantot tiesības veikt
uzņēmējdarbību dalībvalstīs, kas nav tās,
kur šīs filiāles ir reģistrētas. Tomēr
uz lūgumiem par atļaujas piešķiršanu meitas uzņēmumiem
vai līdzdalības iegūšanu, ko izsaka uzņēmumi, kurus
reglamentē trešu valstu likumi, attiecas procedūra, kas nodrošina
līdzvērtīgu režīmu Kopienas uzņēmumiem
attiecīgajās trešās valstīs. ê 2000/12/EK 20) apsvērums
(pielāgots) Atļaujas, ko valstu
kompetentās iestādes piešķīrušas saskaņā ar šo
direktīvu, no šā brīža ir derīgas ne tikai
attiecīgajā valstī, bet visā Kopienā. Pastāvošie
savstarpības noteikumi tādēļ nav spēkā.
Tādējādi ir vajadzīga elastīga procedūra, lai
režīmu līdzvērtību varētu novērtēt Kopienas
mērogā. Šīs procedūras mērķis ir nevis slēgt
Kopienas finanšu tirgus, bet gan, tā kā Kopienas nolūks ir savus
finanšu tirgus atstāt atvērtus pārējām pasaules
valstīm, liberalizēt pasaules finanšu tirgus trešās
valstīs. Šajā nolūkā šī direktīva paredz
procedūru sarunām ar trešām valstīm un, kā galēju
līdzekli, iespēju noteikt pasākumus, kas apturētu jaunu
atļauju pieteikumu izskatīšanu vai ierobežotu jaunu atļauju
piešķiršanu. ê 2000/12/EK 21) apsvērums
(pielāgots) (17)
Vēlams panākt Jānoslēdz
savstarpējusi nolīgumusi starp Kopienu un trešām valstīm,
lai ļautu praktiski īstenot konsolidētu uzraudzību tik
lielā ģeogrāfiskā apgabalā, cik vien tas ir
iespējams. ê 2000/12/EK 22) apsvērums
(pielāgots) (18)
Par kredītiestādes finanšu
stabilitāti un, jo īpaši, maksātspējas uzraudzību
atbild tās izcelsmes dalībvalsts kompetentās
iestādes. Uzņēmējas dalībvalsts
kompetentās iestādes atbild par Ö filiāļu Õ likviditātes un
monetārās politikas uzraudzību. Tirgus riska uzraudzība
jāveic, cieši sadarbojoties izcelsmes un uzņēmējas
dalībvalsts kompetentajām iestādēm. ê 2000/12/EK 23)
un 24) apsvērums (pielāgots) ð jauns (19)
Lai iekšējais banku tirgus
vienmērīgi darbotos, ir vajadzīgas ne vien tiesību normas,
bet arī dalībvalstu kompetento iestāžu cieša un regulāra
sadarbība, ð kā arī regulēšanas un
uzraudzības prakses konverģences būtiska uzlabošana ï . Ö Lai to
panāktu, Õ individuālas
kredītiestādes problēmu izskatīšanai ð un savstarpēja informācijas
apmaiņa notiek Eiropas Banku uzraudzības komitejā, kas izveidota
saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/5/EK[15] ï arī turpmāk vispiemērotākā ir kontaktgrupa, ko savā
starpā izveidojušas banku uzraudzības iestādes. Šī grupa ir piemērota struktūra
informācijas apmaiņai, kas noteikta 28. pantā. Šī
savstarpējās informācijas procedūra jebkurā
gadījumā neaizstāj Ö nevar aizstāt Õ 28. pantā paredzēto divpusējo
sadarbību. Uzņēmējas dalībvalsts
kompetentās iestādes, nNepārsniedzot savas kontroles pilnvaras, Ö uzņēmējas
dalībvalsts kompetentajām iestādēm jābūt
tiesīgām Õ gan pēc pašu
iniciatīvas ārkārtējā stāvoklī, gan pēc
izcelsmes dalībvalsts kompetento iestāžu
iniciatīvas var turpināt
pārbaudīt, vai to teritorijā esošu kredītiestāžu
darbība atbilst likumiem un pareizas vadības un
grāmatvedības organizācijas principiem, un pietiekamai iekšējai
kontrolei. ê 2000/12/EK 25) apsvērums (20)
Jāļauj savā starpā
apmainīties ar informāciju kompetentajām iestādēm un
iestādēm vai struktūrām, kuras saskaņā ar savu
uzdevumu palīdz nostiprināt finanšu sistēmas stabilitāti.
Lai saglabātu nosūtītās informācijas slepenību, šīs
informācijas adresātu sarakstam jāpaliek stingri ierobežotam. ê 2000/12/EK 26)
un 27) apsvērums (pielāgots) (21)
Tādas darbības kā krāpšana un
korporatīvi pārkāpumi pat tad, ja ir iesaistītas citas
iestādes, kas nav kredītiestādes, var ietekmēt finanšu
sistēmas stabilitāti, kā arī vienotību.
Jāprecizē nosacījumi, saskaņā ar kuriem Ö šādos
gadījumos Õ ir atļauta šāda informācijas apmaiņa. ê 2000/12/EK 28) apsvērums
(pielāgots) (22)
Ja ir noteikts, ka informāciju var izpaust
vienīgi tad, kad to nepārprotami atļāvušas kompetentās
iestādes, vajadzības gadījumā šīs iestādes Ö ir
tiesīgas Õ atļauju
piešķirt, ja ir ievēroti
stingri nosacījumi. ê 2000/12/EK 29) apsvērums (23)
Informācijas apmaiņa būtu
jāatļauj arī starp kompetentajām iestādēm, no
vienas puses, un centrālajām bankām un citām
institūcijām, kas pilda monetārām iestādēm
līdzīgas funkcijas, un vajadzības gadījumā citām
valsts iestādēm, kas būtu atbildīgas par norēķinu
sistēmu uzraudzīšanu, no otras puses. ê 2000/12/EK 30) apsvērums
(pielāgots) (24)
Nolūkā stiprināt
kredītiestāžu uzraudzību un kredītiestāžu klientu
aizsardzību, jāparedz,
ka revidentiem ir pienākums
tūlīt ziņot kompetentajām iestādēm, kad šajā
direktīvā paredzētajos gadījumos viņi, pildot savu uzdevumu, konstatējisuši
faktus, kas var nopietni iespaidot kādas kredītiestādes finanšu
stāvokli vai vadības un grāmatvedības organizāciju. Ņemot vērā izvirzīto mērķi,
vēlams, Ö Šī paša
iemesla dēļ Õ lai dalībvalstīm jāparedzētu, ka šis šo
pienākumu būtu
jāpiemēro Ö piemēro Õ visos
gadījumos, kad revidents, pildot savu uzdevumu, konstatē šādus
faktus kādā uzņēmumā, kam ir ciešas saiknes ar
kādu kredītiestādi. Revidentu pienākums vajadzības
gadījumā darīt zināmus kompetentajām
iestādēm dažus faktus un atzinumus par kādu
kredītiestādi, kurus tie gūst, pildot savu uzdevumu
kādā uzņēmumā ārpus finanšu jomas, pats par sevi nemaina Ö nedrīkst
mainīt Õ ne šajā
uzņēmumā veicamā uzdevuma būtību, ne to, kā
viņiem jāveic savi uzdevumi šajā uzņēmumā. ê 2000/12/EK 31)
līdz 35) apsvērums (pielāgots) Kredītiestāžu
pašu kapitāla kopēji pamatstandarti ir noteicošs faktors iekšējā
tirgus izveidē banku nozarē, jo pašu kapitāls kalpo tam, lai
nodrošinātu kredītiestāžu darbības nepārtrauktību
un aizsargātu noguldījumus. Šāda saskaņošana stiprina
kredītiestāžu uzraudzību un sekmē citus koordinējošus
pasākumus banku nozarē. Šādiem standartiem
jāattiecas uz visām kredītiestādēm, kurām ir
atļauja darbībai Kopienā. Kredītiestāžu
pašu kapitāls var kalpot tam, lai līdzsvarotu zaudējumus, kam
neatbilst pietiekams ienākumu apjoms. Pašu kapitāls ir arī
būtisks kritērijs kompetentajām iestādēm, jo īpaši,
lai novērtētu kredītiestāžu maksātspēju, kā
arī citiem piesardzības mērķiem. Sakarā ar to, ka
kredītiestādes vienotajā banku tirgū tieši konkurē
savā starpā, definīcijām un standartiem, kas attiecas uz pašu
kapitālu, jābūt vienādiem. Tāpēc kritērijus
pašu kapitāla sastāva noteikšanai nevar atstāt vienīgi
dalībvalstu izlemšanai. Pamatstandartu pieņemšana ir Kopienas
interesēs, jo novērsīs konkurences traucējumus un
stiprinās Kopienas banku sistēmu. Šajā
direktīvā noteiktā definīcija paredz maksimālo
posteņu skaitu un kvalifikācijas summas, atstājot katras
dalībvalsts ziņā izvēli, vai izmantot visus vai dažus šādus
posteņus vai apstiprināt zemāku kvalifikācijas summu. ê 2000/12/EK 36) apsvērums
(pielāgots) (25)
Šī direktīva precizē, Ö ka dažiem pašu
kapitāla posteņiem Õ kvalifikācijas
kritērijusi dažiem pašu
kapitāla posteņiem Ö jāprecizē,
neierobežojot iespēju Õ, un dalībvalstīm
saglabā tiesības piemērot
stingrākus noteikumus. ê 2000/12/EK 37) apsvērums
(pielāgots) Sākotnējā
stadijā kopējus pamatstandartus nosaka vispārīgi, lai
ietvertu visus posteņus, kas veido pašu kapitālu dažādās
dalībvalstīs. ê 2000/12/EK 38) apsvērums (26)
Šī direktīva, ņemot vērā
to posteņu iezīmes, kas veido pašu kapitālu, nošķir
posteņus, kas veido pašu pamatkapitālu, un posteņus, kas veido
pašu rezerves kapitālu. ê 2000/12/EK 39) apsvērums (27)
Lai atspoguļotu faktu, ka posteņi, kas
veido pašu rezerves kapitālu, atšķiras no posteņiem, kas veido
pašu pamatkapitālu, pašu kapitālā iekļauto pirmo
minēto posteņu summa nedrīkst pārsniegt pašu
pamatkapitālu. Turklāt dažu posteņu summa iekļautajā
pašu rezerves kapitālā nedrīkst pārsniegt pusi no pašu pamatkapitāla. ê 2000/12/EK 39) apsvērums (28)
Lai novērstu konkurences traucējumus,
valsts kredītiestādes nedrīkst iekļaut pašu
kapitālā dalībvalstu vai vietējo iestāžu piešķirtās
garantijas. ê 2000/12/EK 40) apsvērums
(pielāgots) (29)
Kādas kredītiestāžu grupas
konsolidētā pašu kapitāla apmēru uzraudzības
vajadzībām aprēķina Ö jāaprēķina Õ saskaņā ar
šo direktīvu. ê 2000/12/EK 41) apsvērums
(pielāgots) ð jauns (30)
Konkrētajai grāmatvedības metodei,
kas izmantojama, lai aprēķinātu pašu kapitālu, maksātspējas koeficientu ð tā atbilstību
kredītiestādes riskiem ï un, lai novērtētu riska koncentrāciju, jāņem
vērā noteikumi Padomes Direktīvā 86/635/EEK (1986. gada 8.
decembris) par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un
konsolidētajiem pārskatiem[16],
kurā ietverti daži pielāgojumi, kas skar Padomes Direktīvu
83/349/EEK (1983. gada 13. jūnijs), kas pamatojas uz Līguma 44. panta
2. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem Ö [17] Õ ð vai Eiropas Parlamenta un Padomes
2002. gada 19. jūlija Regulu par starptautisko
grāmatvedības standartu piemērošanu[18],
attiecīgi kura no tām regulē kredītiestāžu
grāmatvedību saskaņā ar dalībvalsts tiesību
aktiem ï . ê 2000/12/EK 42)
līdz 47 apsvērums (pielāgots) Noteikumi par pašu
kapitālu ir daļa no plašākiem starptautiskiem centieniem, lai
vairākumā valstu tuvinātu spēkā esošos noteikumus par
pašu kapitāla pietiekamību. Kopējā banku
tirgū iestādēm citai ar citu jānonāk tiešā
konkurencē, un vispārējie maksātspējas standarti
minimālā koeficienta veidā novērsīs konkurences
traucējumus un stiprinās Kopienas banku sistēmu. Komisija
sastādīs ziņojumu un regulāri izskatīs noteikumus par
pašu kapitālu, lai tos stiprinātu, tādējādi
panākot lielāku vienprātību attiecībā uz pašu
kapitāla kopējo definīciju. Šāda
tuvināšanās ļaus uzlabot Kopienas kredītiestāžu pašu
kapitāla pietiekamību. Noteikumi par
maksātspējas koeficientu ir darbs, ko veica Padomdevēja komiteja
banku jautājumos, kuras uzdevums ir izteikt Komisijai priekšlikumus, lai
koordinētu koeficientus, kas piemērojami dalībvalstīs. Piemērota
maksātspējas koeficienta noteikšanai ir svarīga nozīme kredītiestāžu
uzraudzībā. Koeficients, ar
ko novērtē aktīvus un ārpusbilances posteņus
saskaņā ar kredītriska pakāpi, ir jo īpaši
noderīgs maksātspējas kritērijs. ò jauns (31)
Minimālajām
kapitāla prasībām ir centrālā loma
kredītiestāžu uzraudzībā un uzraudzības metožu
savstarpējā atzīšanā. Šajā sakarā noteikumi par
minimālajām kapitāla prasībām jāapsver
kopsakarā ar citiem īpašiem instrumentiem, kas arī saskaņo
kredītiestāžu uzraudzības pamata metodes. (32)
Lai novērstu
konkurences traucējumus un nostiprinātu banku sistēmu
iekšējā tirgū, ir lietderīgi noteikt kopējas
minimālās kapitāla prasības. (33)
Lai nodrošinātu
piemērotu maksātspēju, ir svarīgi noteikt tādas
minimālās kapitāla prasības, kas aktīviem un
ārpusbilances posteņiem riska pakāpi nosaka atkarībā
no riska līmeņa. ê 2000/12/EK 48)
līdz 51) apsvērums (pielāgots) Kopēju standartu
izveidošana pašu kapitālam, vadoties no kredītriskam pakļautiem
aktīviem un ārpusbilances posteņiem, ir būtisks elements
saskaņošanā, kas vajadzīga, lai sasniegtu uzraudzības
metožu savstarpēju atzīšanu un tādējādi banku
jomā izveidotu iekšējo tirgu. Šajā
sakarā noteikumi par maksātspējas koeficientu jāapsver
kopsakarā ar citiem īpašiem instrumentiem, kas arī saskaņo
kredītiestāžu uzraudzības pamata metodes. Kopējā
banku tirgū iestādēm citai ar citu jānonāk tiešā
konkurencē, un vispārējie maksātspējas standarti
minimālā koeficienta veidā novērsīs konkurences
traucējumus un stiprinās Kopienas banku sistēmu. Šī
direktīva paredz dažādus svērumus garantijām, ko sniegušas
dažādas finanšu iestādes. Komisija savukārt apņemas
pārbaudīt, vai šī direktīva rada novirzes konkurencē
starp kredītiestādēm un apdrošināšanas uzņēmumiem
un, ņemot vērā šo pārbaudi, apsvērt, vai ir pamatoti
veikt pasākumus, lai stāvokli labotu. ò jauns (34)
Ir ļoti svarīgi
ņemt vērā Kopienas kredītiestāžu dažādību,
piedāvājot alternatīvas pieejas kredītrisku minimālo
kapitāla prasību aprēķināšanai, paredzot dažādus
riska jutīguma līmeņus un dažādas
sarežģītības pakāpes. Paredzot iespēju lietot
ārējos reitingus un kredītiestāžu pašu vērtējumu
individuālo kredītrisku rādītājiem, ir panākts
būtisks uzlabojums kredītrisku noteikumu riska jutīgumam un
saprātīgai piesardzībai. Jāparedz piemēroti stimuli
kredītiestādēm, lai tās vairāk lietotu pieejas, kas ir
jūtīgākas pret risku. (35)
Minimālajām
kapitāla prasībām ir jābūt samērīgām ar
riskiem, kam tās ir paredzētas. Prasībās īpaši
jāņem vērā riska līmeņa samazinājums, ko
rada liels skaits relatīvi maza apjoma riska darījumu. (36)
Jāpaplašina
kredītriska mazināšanas metožu atzīšana noteikumu
sistēmā, kas izstrādāti, lai nodrošinātu, ka
maksātspēju neapdraud to nepietiekama atzīšana. (37)
Lai nodrošinātu to,
ka riski un riska samazinājums, ko rada kredītiestāžu
sekjuritizācijas darbības un ieguldījumi, tiek pienācīgi
atspoguļoti kredītiestāžu minimālajās kapitāla
prasībās, ir nepieciešams iekļaut noteikumus, kas nodrošina
riska jūtīgu un piesardzīgi saprātīgu attieksmi pret
šādām darbībām un ieguldījumiem. ê 2000/12/EK 52) apsvērums
(pielāgots) III pielikumā
paredzēti noteikumi, kas piemērojami ārpusbilances
posteņiem sakarā ar kredītiestādēm noteikto pašu
kapitāla normatīvu aprēķinu. Lai iekšējais tirgus
netraucēti darbotos un, jo īpaši, lai nodrošinātu vienādus
konkurences apstākļus, dalībvalstīm jācenšas
panākt, lai to kompetentās iestādes vienveidīgi
vērtētu vienošanās par savstarpējo prasījumu
līgumisku dzēšanu. III pielikums atbilst banku uzraudzītāju
starptautiskā līmenī veiktajam darbam attiecībā uz to,
kā šīs uzraudzības iestādes atzīst savstarpējo
prasījumu divpusēju dzēšanu, jo īpaši attiecībā
uz iespēju aprēķināt pašu kapitāla normatīvus
dažiem darījumiem, pamatojoties uz neto, nevis bruto summu, ar noteikumu,
ka pastāv juridiski saistošas vienošanās, kas nodrošina to, ka
kredītrisks tiek attiecināts uz neto summu. Plašākā
starptautiskā līmenī pieņemti noteikumi daudzās trešās
valstīs uzlabos tādu kredītiestāžu un
kredītiestāžu grupu atvasinātu ārpusbiržas finanšu
instrumentu uzraudzību, kuras darbojas starptautiskā līmenī
un konkurē ar Kopienas kredītiestādēm. Šis uzlabojums
ļaus labāk pielāgot obligāto pašu kapitāla segumu,
ņemot vērā to, ka uzraudzības iestāžu atzītas vienošanās
par līgumisku dzēšanu samazina varbūtēju nākotnes
kredītrisku. Atvasinātu ārpusbiržas finanšu instrumentu dzēšanai,
ko veic ieskaita iestāde kā galvenā darījumu otra puse, ir
liela nozīme dažās dalībvalstīs. Jāatzīst šādu
ieskaita norēķinu priekšrocības, ņemot vērā, ka
apdomīgā kredītriska uzraudzībā samazinās
kredītrisks un saistītais sistēmiskais risks. Pilnīgi
jānodrošina faktiskais kredītrisks un varbūtējais
nākotnes kredītrisks, ko rada dzēsti atvasinātu
ārpusbiržas finanšu instrumentu līgumi, un jāgādā, lai
kredītrisks, ko uzkrāj ieskaita iestāde, nepārsniegtu nodrošinājuma
tirgus vērtību, lai dzēsti atvasināti ārpusbiržas
finanšu instrumenti pārejas laikposmā tiktu uzraudzīti
tāpat kā atvasināti biržas finanšu instrumenti. Jābūt
ievērotām kompetento iestāžu prasībām
attiecībā uz sākotnējo drošības depozītu un
mainīgo drošības depozītu līmeni un nodrošinājuma drošības
kvalitāti un līmeni. III pielikums piedāvā
dalībvalstīs reģistrētām kredītiestādēm
līdzīgu iespēju tam, lai kompetentās iestādes
atzītu savstarpējo prasījumu divpusēju dzēšanu, un
tādējādi nodrošina minētajām
kredītiestādēm vienādus konkurences apstākļus.
Noteikumi vienlaikus ir gan līdzsvaroti, gan atbilstīgi tam, lai
turpinātu kredītiestādēm piemērot konsultatīvas
uzraudzības pasākumus. Kompetentajām iestādēm
dalībvalstīs būtu jānodrošina, lai palielinājumu
aprēķins pamatotos uz faktiskajām, nevis uz šķietamajām
nosacītajām summām. ò jauns (38)
Operacionālais risks
ir būtisks kredītiestāžu risks, kam nepieciešams pašu
kapitāla segums. Ir ļoti svarīgi ņemt vērā
Kopienas kredītiestāžu dažādību, piedāvājot
alternatīvas pieejas operacionālā riska prasību
aprēķināšanai, paredzot dažādus riska jūtīguma
līmeņus un dažādas sarežģītības pakāpes.
Jāparedz piemēroti stimuli kredītiestādēm, lai
tās vairāk lietotu pieejas, kas ir jūtīgākas pret
risku. Ņemot vērā jaunākos sasniegumus
operacionālā riska mērīšanā un
pārvaldīšanā, šie noteikumi vajadzības gadījumā
pastāvīgi jāpārskata un jāatjaunina
attiecībā uz maksājumiem par dažādām darbības jomām
un attiecībā uz riska mazināšanas metožu atzīšanu. (39)
Lai nodrošinātu
piemērotu maksātspēju tādām
kredītiestādēm, kas ir grupas sastāvdaļa, ir
svarīgi piemērot minimālās kapitāla prasības,
pamatojoties uz grupas konsolidēto finanšu situāciju. Lai
nodrošinātu to, ka pašu kapitāls ir pareizi sadalīts grupā
un spēj nepieciešamības gadījumā nodrošināt
aizsardzību ietaupījumiem, minimālās kapitāla
prasības jāpiemēro atsevišķām grupas
kredītiestādēm, ja vien šis mērķis netiek
efektīvi sasniegts citādi. ê 2000/12/EK 53)
apsvērums (pielāgots) Minimālais
rādītājs, ko paredz šī direktīva, nostiprina
kredītiestāžu pašu kapitāla līmeni Kopienā. 8%
līmenis tika pieņemts saskaņā ar statistikas pārskatu
par 1988. gada sākumā spēkā esošajiem kapitāla
normatīviem. ê 2000/12/EK 54)
apsvērums (40)
Jāsaskaņo būtiskie noteikumi
kredītiestāžu liela riska darījumu uzraudzībai.
Dalībvalstīm būtu arī turpmāk jāspēj
pieņemt noteikumi, kas ir stingrāki par šajā direktīvā
paredzētajiem. ê 2000/12/EK 55)
apsvērums (pielāgots) (41)
Kredītiestāžu riska darījumu
uzraudzībai un kontrolei ir Ö jābūt Õ
kredītiestāžu uzraudzības sastāvdaļai. Ö Tas ir
tāpēc, ka Õ Ppārmērīga
riska darījumu koncentrācija vienam klientam vai saistītu
klientu grupai var radīt nepieļaujamu zaudējuma risku. Var
uzskatīt, ka šāds stāvoklis apdraud kredītiestādes
maksātspēju. ê 2000/12/EK 56)
apsvērums (pielāgots) (42)
Sakarā ar to, ka vienotā banku tirgū
kredītiestādes ir iesaistītas tiešā konkurencē cita ar citu, uzraudzības prasībām
visā Kopienā vajadzētu būt vienādām. Tāpēc uz kritērijiem, ko piemēro, lai
noteiktu riska darījumu koncentrāciju, jāattiecina juridiski
saistoši Kopienas līmeņa noteikumi, un tos nevar atstāt tikai
dalībvalstu ziņā. Kopēju noteikumu pieņemšana
tāpēc vislabāk atbilst Kopienas interesēm, jo tā
novērsīs konkurences nosacījumu atšķirības, vienlaikus
stiprinot Kopienas banku sistēmu. ê 2000/12/EK 57)
apsvērums (pielāgots) ð jauns (43)
Noteikumos par
kredītiestāžu maksātspējas koeficientu ietilpst saraksts,
kur uzskaitīti riska darījumi, kurus var uzņemties
kredītiestādes. Šis saraksts tāpēc būtu jāizmanto
riska darījumu definēšanai nolūkā ierobežot liela riska darījumus. Tomēr ð Kaut arī ir pareizi atvasināt
riska darījumu definīciju no definīcijas, kas sniegta, lai
noteiktu minimālās prasības pašu kapitālam
attiecībā uz kredītriskiem,ï nav lietderīgi principiāli atsaukties uz minētajos
noteikumos paredzētajiem riska svērumiem vai riska pakāpēm.Šos
riska svērumus un riska apjomus izstrādāja, lai noteiktu
vispārējas maksātspējas prasības, kas sedz
kredītiestāžu kredītrisku. Liela riska
darījumu regulēšanas mērķis ir. Ö Lai Õ ierobežotu maksimālos zaudējumus, kādi
kredītiestādēm varētu rasties saistībā ar jebkuru
atsevišķu klientu vai saistītu klientu grupu., Tāpēc ir lietderīgi izvēlēties apdomīgu pieeju, parasti ņemot vērā riska
darījumu nominālvērtību, nevis Ö tādus
noteikumus lielo risku noteikšanai, kas ņem vērā riska
darījumu nominālvērtību, nepiemērojot Õ svērumus vai
riska apjomus. ò jauns (44)
Kaut arī būtu
vēlams līdz turpmākai lielo riska darījumu noteikumu
pārskatīšanai atļaut atzīt kredītriska
mazināšanas efektu tāpat kā minimālajām kapitāla
prasībām, lai mazinātu aprēķinu prasības,
kredītriska mazināšanas noteikumi ir izstrādāti
saistībā ar vispārējo diversificēto kredītrisku,
ko rada riska darījumi ar lielāku skaitu darījumu partneru.
Tāpēc, ja, ierobežojot lielos riska darījumus, tiek noteikta
maksimālo zaudējumu robeža, kas varētu rasties
saistībā ar atsevišķu klientu vai saistītu klientu grupu,
šādu metožu atzīšanai nepieciešami vienlaicīgi uzraudzības
aizsargājoši pasākumi. ê 2000/12/EK 58)
apsvērums (pielāgots) (45)
Īpaša apdomība vajadzīga
gadījumos, kad kādai kredītiestādei ir riska darījums
ar tās mātes uzņēmumu vai ar citiem šā mātes
uzņēmuma meitas uzņēmumiem. Kredītiestāžu riska
darījumu pārvaldība jāveic pilnīgi atsevišķi
saskaņā ar pareizas banku pārvaldības principiem, neņemot vērā vienīgi šos principus, nevis Ö nekādus
citus Õ citus
apsvērumus. Šīs direktīvas noteikumi
paredz, ka gGadījumos, kad tādu personu ietekme,
kam tieši vai netieši ir būtiska līdzdalība kādā
kredītiestādē, varētu kaitēt attiecīgās
kredītiestādes pareizai un apdomīgai pārvaldībai,
kompetentajām iestādēm veic Ö jāveic Õ atbilstīgi pasākumi,
lai šādu stāvokli izbeigtu. Liela
riska darījumu jomā jānosaka arī
īpaši standarti, Ö ieskaitot
stingrākus ierobežojumus, Õ kredītiestādes
riska darījumiem ar savu grupu. un šādos gadījumos ir pamatoti stingrāki
ierobežojumi nekā attiecībā uz citiem riska darījumiem.
Stingrākus ierobežojumus Ö Šādus
standartus Õ tomēr nevajag
piemērot, ja mātes uzņēmums ir finanšu
pārvaldītājsabiedrība vai kredītiestāde vai ja
pārējie meitas uzņēmumi ir kredītiestādes, finanšu
iestādes vai uzņēmumi, kas piedāvā banku palīgpakalpojumus, ar noteikumu, ka uz visiem
šādiem uzņēmumiem attiecas kredītiestādes
konsolidēta uzraudzība. Šādos
gadījumos uzņēmumu grupas konsolidēta uzraudzība nodrošina
pietiekamu uzraudzību un neprasa piemērot riska darījumam
vēl stingrākus ierobežojumus. Saskaņā ar šo pieeju banku
grupas arī tiks mudinātas organizēt savas struktūras
tā, lai varētu veikt konsolidētu uzraudzību, kas ir
vēlama, jo ir iespējama pilnīgāka uzraudzība. ò jauns (46)
Kredītiestādēm
jānodrošina, lai to rīcībā būtu iekšējais
kapitāls, kas pēc kvantitātes, kvalitātes un sadales ir
piemērots riskiem, kuriem kredītiestādes ir pakļautas vai
varētu tikt pakļautas. Tāpēc kredītiestādēm
jāizstrādā stratēģijas un procedūras to
iekšējā kapitāla novērtēšanai un uzturēšanai. (47)
Kompetentās
iestādes ir atbildīgas par to, lai kredītiestādēs
būtu laba darba organizācija un pietiekams pašu kapitāls,
ņemot vērā riskus, kuriem kredītiestādes ir
pakļautas vai varētu tikt pakļautas. (48)
Lai iekšējais tirgus
banku nozarē darbotos efektīvi, Eiropas Banku uzraudzības
komitejai jāveicina šīs direktīvas konsekventa piemērošana
un uzraudzības prakses konverģence visā Kopienā. (49)
Šī iemesla
dēļ un, lai nodrošinātu to, ka Kopienas
kredītiestādes, kas darbojas vairākās
dalībvalstīs, netiktu nesamērīgi apgrūtinātas
tāpēc, ka atsevišķu dalībvalstu licencēšanas un
uzraudzības iestādes turpina pildīt savus pienākumus,
svarīgi ir būtiski uzlabot kompetento iestāžu sadarbību.
Tāpēc jānostiprina konsolidētās uzraudzības
iestādes loma. Eiropas Banku uzraudzības komitejai jāatbalsta un
jāpaplašina šāda sadarbība. ê 2000/12/EK 65)
apsvērums (pielāgots) (50)
Kredītiestāžu konsolidētai
uzraudzībai jo īpaši jābūt
vērstai Ö jābūt
vērstai Õ uz minēto iestāžu Ö kredītiestāžu Õ
noguldītāju aizsardzību un finanšu sistēmas
stabilitātes nodrošināšanu. ê 2000/12/EK 59)
apsvērums (51)
Lai konsolidēta uzraudzība būtu
efektīva, tā jāpiemēro visām banku grupām,
tostarp tām, kuru mātes uzņēmumi nav
kredītiestādes. Kompetentajām iestādēm jābūt
nepieciešamajiem juridiskajiem instrumentiem, lai īstenotu šādu uzraudzību. ê 2000/12/EK 60)
apsvērums (pielāgots) (52)
Ja ir grupas, kuru darbība ir
diversificēta un kuru mātes uzņēmumi kontrolē vismaz
vienu meitas uzņēmumu, kas ir kredītiestāde,
kompetentajām iestādēm jāspēj noteikt šādā
grupā ietilpstošas kredītiestādes finanšu stāvokli. Līdz turpmākai koordinācijai dalībvalstis
var noteikt atbilstīgas konsolidācijas metodes, lai sasniegtu šīs
direktīvas mērķi. Kompetentajām iestādēm
jābūt vismaz līdzekļiem, lai no visiem grupas
uzņēmumiem saņemtu informāciju, kas nepieciešama to
funkciju veikšanai. Ja ir uzņēmumi, kas veic dažādas finanšu
darbības, jāizveido sadarbība starp iestādēm, kas
atbild par dažādu finanšu sektoru uzraudzību. Ö Līdz
turpmākai koordinācijai dalībvalstis var noteikt atbilstīgas
konsolidācijas metodes, lai sasniegtu šīs direktīvas
mērķi. Õ ê 2000/12/EK 61)
apsvērums (pielāgots) (53)
Dalībvalstīm
turklāt var Ö jābūt
tiesīgām Õ atteikt vai atsaukt
bankas atļauju gadījumos, kad tās uzskata, ka atsevišķas
grupas struktūras ir nepiemērotas banku darbības veikšanai, jo
īpaši tāpēc, ka šādas struktūras nevar efektīvi
uzraudzīt. Šajā sakarā, lai nodrošinātu
kredītiestāžu pienācīgu pārvaldību,
kompetentajām iestādēm Ö jāpiešķir Õ ir Ö nepieciešamās Õ pilnvaras, kas minētas šīs direktīvas 7. panta 1. punkta
pirmajā daļā, 7. panta 2. punktā, 14. panta 1. punkta c)
apakšpunktā un 16. pantā. ê 2000/12/EK 62)
līdz 64) apsvērums (pielāgots) Dalībvalstis,
izmantojot atbilstīgus uzraudzības paņēmienus, var ieviest
arī tādu grupu uzraudzību, kurās ietilpst struktūras,
uz kurām neattiecas šī direktīva. Ja šādas struktūras
kļūst izplatītas, šī direktīva būtu jāpaplašina,
lai aptvertu šādas struktūras. Konsolidētajā
uzraudzībā jāiekļauj visas I pielikumā
definētās darbības. Tāpēc konsolidētajā
uzraudzībā jāiekļauj visi uzņēmumi, kas
nozīmīgi iesaistīti šādās darbībās. Tas
nozīmē, ka finanšu iestāžu definīcija jāpaplašina, lai
tā aptvertu šādas darbības. Direktīvā
86/635/EEK un Direktīvā 83/349/EEK paredzēti konsolidācijas
noteikumi, kas piemērojami konsolidētajiem pārskatiem, ko
publicējušas kredītiestādes. Tāpēc ir iespējams
vēl sīkāk definēt paņēmienus, kas izmantojami
konsolidētajā uzraudzībā. ò jauns (54)
Lai kāpinātu
banku nozares iekšējā tirgus efektivitāti un Kopienas
pilsoņiem nodrošinātu atbilstošu pārredzamības līmeni,
nepieciešams, lai kompetentās iestādes sniegtu publisku
informāciju par šīs direktīvas īstenošanas veidiem tā,
lai būtu iespējams izdarīt pamatotus salīdzinājumus. (55)
Lai stiprinātu
tirgus disciplīnu un mudinātu kredītiestādes uzlabot to
tirgus stratēģiju, riska kontroli un iekšējās vadības
organizāciju, kredītiestādēm jānodrošina atbilstoša publiska
informācijas sniegšana. ê 2000/12/EK 66)
apsvērums (pielāgots) (56)
Tādu problēmu risināšanai, kuras
saistītas ar jautājumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva,
kā arī citas direktīvas par kredītiestāžu
darbību, jo īpaši, ja to veic ciešākas koordinācijas
nolūkā, vajadzīga kompetento iestāžu un Komisijas
sadarbība Padomdevējā komitejā banku
jautājumos. Padomdevēja komiteja banku
jautājumos neliedz citas sadarbības formas to iestāžu
starpā, kuras uzrauga kredītiestāžu darbības sākšanu
un veikšanu, jo īpaši sadarbību groupe de contact
(kontaktgrupā), ko izveidojušas banku uzraudzības iestādes. ê 2000/12/EK 67)
apsvērums (pielāgots) (57)
Lai ņemtu vērā
pārmaiņas banku nozarē, laiku pa laikam var būt
vajadzīgi tehniski grozījumi sīki izstrādātajās
normās, kas izklāstītas šajā direktīvā. Komisija,
apspriedusies ar Padomdevēju komiteju banku jautājumos,
nepārsniedzot izpildpilnvaras, ko tai piešķir Līgums,
attiecīgi izdara vajadzīgos grozījumus. Šīs direktīvas izpildei vajadzīgie pasākumi
būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu
1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto
ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību Ö [19] Õ . ò jauns (58)
Lai novērstu
traucējumus tirgus darbībā un nodrošinātu nepārtrauktību
visiem pašu kapitāla līmeņiem, ir lietderīgi veikt
īpašus pārejas pasākumus. (59)
Ņemot vērā
ar minimālajām kapitāla prasībām saistīto riska
jūtīgumu, ir vēlams regulāri sekot tam, vai tām ir
būtisks ietekme uz ekonomisko ciklu. Komisija, ņemot vērā
Eiropas Centrālās bankas ierosinājumus, ziņo par šiem
jautājumiem Eiropas Parlamentam un Padomei. ê 2000/12/EK 68)
apsvērums (pielāgots) Kredītiestādēm,
kas izveidotas kā kooperatīvas sabiedrības vai fondi, šīs
direktīvas 36. panta 1. punkts atļauj uzskatīt
aizņēmēju solidāras saistības par pašu kapitāla
posteņiem saskaņā ar 34. panta 2. punkta 7. apakšpunktu.
Dānijas valdība ir izrādījusi lielu interesi par dažu
tādu hipotekāro kredītiestāžu pārveidošanu par akciju
sabiedrībām, kas izveidotas kā kooperatīvas
sabiedrības vai fondi. Lai veicinātu šo pārveidošanu vai
padarītu to iespējamu, ir vajadzīga pagaidu atkāpe, kas
tām ļautu pašu kapitālā iekļaut daļu
solidāro saistību. Šī pagaidu atkāpe nedrīkst
nelabvēlīgi ietekmēt kredītiestāžu konkurenci. ê 2000/12/EK 69)
līdz 71) apsvērums (69) Piemērojot 20% svērumu kredītiestāžu
turētām hipotekārajām ķīlu zīmēm, var
izjaukt valsts finanšu tirgu, kurā šādiem instrumentiem ir
galvenā nozīme. Šajā gadījumā ir veikti pagaidu
pasākumi, lai piemērotu 10% riska svērumu. Strauji
attīstās parādu kapitalizācijas tirgus.
Tādēļ ir vēlams, lai Komisija ar dalībvalstīm
izskatītu ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru
uzraudzību un gada laikā pēc šīs direktīvas
pieņemšanas iesniegtu priekšlikumus, kas paredz pielāgot esošos
likumus, lai definētu ar aktīviem nodrošinātu
vērtspapīru pienācīgu uzraudzību. Līdz 2006. gada
31. decembrim kompetentās iestādes var atļaut aktīviem, ko
garantē hipotēkas attiecībā uz birojiem vai daudzprofilu
tirdzniecības telpām, piemērot 50 % svērumu. Īpašumam, uz ko attiecas
hipotēka, jāpiemēro stingri novērtēšanas
kritēriji un regulāras pārvērtēšanas noteikums, lai
ņemtu vērā izmaiņas komerciālā īpašuma
tirgū. Īpašniekam nekustamais īpašums jāaizņem vai
jāizīrē/jāiznomā. Šo 50% svērumu nepiemēro
aizņēmumiem nekustamā īpašuma attīstīšanai. (70) Lai nodrošinātu to, ka noteikumus par liela riska
darījumiem piemēro saskaņoti, būtu jādod
dalībvalstīm iespēja paredzēt jauno ierobežojumu
piemērošanu divos posmos. Mazākām kredītiestādēm
var atļaut ilgāku pārejas laikposmu, jo pārāk strauja
25% noteikuma piemērošana varētu pārāk pēkšņi
samazināt to kreditēšanas darbību. (71) Turklāt norit arī kredītiestāžu sanācijas
un likvidācijas nosacījumu saskaņošana. ê 2000/12/EK 72)
apsvērums (pielāgots) (60)
Jāsaskaņo Tiks saskaņoti arī pasākumi, kas vajadzīgi
likviditātes riska uzraudzībai. ê 2000/12/EK 73)
apsvērums (pielāgots) Šai direktīvai
nevajadzētu ietekmēt dalībvalstu pienākumus ievērot V
pielikuma B daļā dotos direktīvu ieviešanas termiņus, ò jauns (61)
Šī direktīva
respektē pamattiesības un ievēro principus, kas jo īpaši ir
atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā kā
Kopienas tiesību vispārīgie principi. (62)
Pienākums
transponēt šo direktīvu valstu tiesību aktos ir ierobežots ar
tiem noteikumiem, kuros ir būtiskas izmaiņas, salīdzinot ar
iepriekšējām direktīvām. Pienākumu transponēt
nemainītos noteikumus paredz iepriekšējās direktīvas. (63)
Šī direktīva
nedrīkst kavēt dalībvalstu pienākumu izpildi attiecībā
uz termiņiem direktīvas transponēšanai valstu tiesību
aktos, kā to nosaka XIII pielikuma B daļa. ê 2000/12/EK IR PIEŅĒMUŠI ŠO
DIREKTĪVU. ò jauns SATURS I SADAĻA || PRIEKŠMETS, JOMA UN DEFINĪCIJAS II SADAĻA || NOSACĪJUMI KREDĪTIESTĀŽU DARBĪBAS SĀKŠANAI UN VEIKŠANAI III SADAĻA || NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ TIESĪBĀM VEIKT UZŅĒMĒJDARBĪBU UN BRĪVĪBU SNIEGT PAKALPOJUMUS 1. iedaļa || Kredītiestādes 2. iedaļa || Finanšu iestādes 3. iedaļa || Tiesību veikt uzņēmējdarbību izmantojums 4. iedaļa || Brīvības sniegt pakalpojumus izmantojums 5. iedaļa || Uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestāžu pilnvaras IV SADAĻA || ATTIECĪBAS AR TREŠĀM VALSTĪM 1. iedaļa || Paziņošana par trešo valstu uzņēmumiem un nosacījumi iekļūšanai šo valstu tirgos 2. iedaļa || Sadarbība ar trešu valstu kompetentajām iestādēm konsolidētas uzraudzības jomā V SADAĻA || PIESARDZĪGAS UZRAUDZĪBAS UN INFORMĀCIJAS SNIEGŠANAS PRINCIPI UN TEHNISKIE INSTRUMENTI 1. nodaļa || Piesardzīgas uzraudzības principi 1. iedaļa || Izcelsmes un uzņēmējas dalībvalsts kompetence 2. iedaļa || Informācijas apmaiņa un dienesta noslēpums 3. iedaļa || Par gada pārskatu un konsolidēto pārskatu juridisko pārraudzību atbildīgo personu pienākumi 4. iedaļa || Pilnvaras noteikt sodus un tiesības griezties tiesās 2. nodaļa || Piesardzīgas uzraudzības tehniskie instrumenti 1. iedaļa || Pašu kapitāls 2. iedaļa || Noteikumi pret riskiem 1. apakšiedaļa || Piemērošanas līmenis 2. apakšiedaļa || Prasību aprēķināšana 3. apakšiedaļa || Pašu kapitāla minimālais līmenis 3. iedaļa || Pašu kapitāla minimālās prasības kredītriskiem 1. apakšiedaļa || Standartizētā pieeja 2. apakšiedaļa || Uz iekšējiem reitingiem balstītā pieeja 3. apakšiedaļa || Kredītriska mazināšana 4. apakšiedaļa || Sekjuritizācija 4. iedaļa || Pašu kapitāla minimālās prasības operacionālajam riskam 5. iedaļa || Lielie riska darījumi 6. iedaļa || Būtiska līdzdalība ārpus finanšu jomas 3. nodaļa || Kredītiestādes novērtēšanas process 4. nodaļa || Kompetento iestāžu veiktā uzraudzība un informācijas sniegšana 1. iedaļa || Uzraudzība 2. iedaļa || Informācijas sniegšana, ko veic kompetentās iestādes 5. nodaļa || Kredītiestāžu veiktā informācijas sniegšana VI SADAĻA || IZPILDPILNVARAS VII SADAĻA || PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 1. nodaļa || Pārejas noteikumi 2. nodaļa || Nobeiguma noteikumi I PIELIKUMS || Darbību saraksts, kurām ir nepieciešama savstarpēja atzīšana II PIELIKUMS || Ārpusbilances posteņu klasifikācija III PIELIKUMS || Atvasinātie instrumenti IV PIELIKUMS || Atvasināto instrumentu veidi V PIELIKUMS || Organizācijas un risku apstrādes tehniskie kritēriji VI PIELIKUMS || Standartizētā pieeja VI PIELIKUMS 1. daļa || Riska pakāpes VI PIELIKUMS 2. daļa || ĀKNI atzīšana un kredītu novērtējumu plānošana VI PIELIKUMS 3. daļa || ĀKNI kredītu novērtējumu izmantošana riska pakāpju noteikšanai VII PIELIKUMS || Uz iekšējiem reitingiem balstītā pieeja VII PIELIKUMS 1. daļa || Riska svērtā vērtība un paredzamie zaudējumi VII PIELIKUMS 2. daļa || Saistību nepildīšanas varbūtība, ZSN un termiņš VII PIELIKUMS 3. daļa || Riska darījuma vērtība VII PIELIKUMS 4. daļa || Minimālās prasības IRP VIII PIELIKUMS || Kredītriska mazināšana VIII PIELIKUMS 1. daļa || Piemērotības noteikumi VIII PIELIKUMS 2. daļa || Minimālās prasības VIII PIELIKUMS 3. daļa || Kredītriska mazināšanas efekta aprēķināšana VIII PIELIKUMS 4. daļa || Termiņa nesakritības VIII PIELIKUMS 5. daļa || Kredītriska mazināšanas kombinācijas standartizētajā pieejā VIII PIELIKUMS 6. daļa || Kredītriska mazināšanas groza metodes IX PIELIKUMS || Sekjuritizācija IX PIELIKUMS 1. daļa || Definīcijas X pielikumam IX PIELIKUMS 2. daļa || Minimālās prasības būtiska kredītriska nodošanas atzīšanai un riska svērtā vērtības un paredzamo zaudējumu summas aprēķināšanai sekjuritizācijas riska darījumos IX PIELIKUMS 3. daļa || Ārējie kredītu novērtējumi IX PIELIKUMS 4. daļa || Aprēķināšana X PIELIKUMS || Operacionālais risks X PIELIKUMS 1. daļa || Pamatrādītāja pieeja X PIELIKUMS 2. daļa || Standartizētā pieeja X PIELIKUMS 3. daļa || Uzlaboto rādītāju pieejas X PIELIKUMS 4. daļa || Dažādu metodoloģiju kombinētā izmantošana X PIELIKUMS 5. daļa || Zaudējumu veidu klasifikācija XI PIELIKUMS || Tehniskie kritēriji kompetento iestāžu veiktajai pārskatīšanai un novērtēšanai XII PIELIKUMS || Informācijas sniegšanas tehniskie kritēriji XII PIELIKUMS 1. daļa || Vispārīgie kritēriji XII PIELIKUMS 2. daļa || Vispārīgās prasības XII PIELIKUMS 3. daļa || Atbilstošās prasības īpašu instrumentu un metožu izmantošanai XIII PIELIKUMS A daļa || Atceltās direktīvas ar to secīgiem grozījumiem (uz kurām ir atsauces 158. pantā) XIII PIELIKUMS B daļa || Ieviešanas termiņi (uz kuriem ir atsauces 159. pantā) XIV PIELIKUMS || Korelācijas tabula ê 2000/12/EK
(pielāgots) I SADAĻA Ö PRIEKŠMETS,
JOMA UN DEFINĪCIJAS Õ UN JOMA ê 2000/12/EK 2.
panta 1. un 2. punkts (pielāgots) 1. pants 1. Šī direktīva attiecas Ö paredz
noteikumus Õ uz kredītiestāžu darbības
sākšanai un veikšanai, Ö kā
arī to uzraudzībaiÕ . Šo direktīvu piemēro visām
kredītiestādēm. 2. Šīs direktīvas Ö 39. Õ pants un 52. līdz 56. pants Ö V sadaļas
4. nodaļas 1. iedaļa Õ attiecas arī uz finanšu līdzdalības
sabiedrībām un jauktas darbības līdzdalības
sabiedrībām, kuru galvenais birojs ir Kopienā. 3. Iestādes,
kas 3. punktā Ö saskaņā
ar 5. pantu Õ minētas kā
tādas, uz ko pilnībā neattiecas šī direktīva,
izņemot dalībvalstu centrālās bankas, 25. un 52. līdz 56. Ö 39.pantā
un V sadaļas 4. nodaļas 1. iedaļā Õ pantā uzskata par finanšu
iestādēm. ê 2000/12/EK 2. panta
3. punkts (pielāgots) 2. pants Šī direktīva neattiecas uz Ö šādām
iestādēm Õ: –
dalībvalstu centrālajām bankām, –
pasta nodaļu pārvedumu daļām, –
Beļģijā – „Institut de Réescompte et
de Garantie - Herdiscontering- en Waarborginstituut”, –
Dānijā – „Dansk Eksportfinansieringsfond”,
„Danmarks Skibskreditfond” un „Dansk Landbrugs Realkreditfond”, –
Vācijā - „Kreditanstalt für Wiederaufbau”,
uzņēmumiem, kuri saskaņā ar „Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz”
ir atzīti par valsts mājokļu attīstības politikas
struktūrām un faktiski neiesaistās banku darījumos, un
uzņēmumiem, kuri saskaņā ar šo likumu ir atzīti par
bezpeļņas mājokļu attīstības
uzņēmumiem, –
Grieķijā „Ελληνική
Τράπεζα
Βιομηχανικής
Αναπτύξεως,”, (Elliniki
Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), „Ταμείο
Παρακαταθηκών
και Δανείων” (Tamio
Parakatathikon kai Danion), un „Ταχυδρομικό
Ταμιευτήριο”
(Tachidromiko Tamieftirio), –
Spānijā - „Instituto de Crédito Oficial”, –
Francijā - „Caisse des dépōts et
consignations”, –
Īrijā - kredītapvienībām
un kooperatīvajām sabiedrībām, –
Itālijā - „Cassa depositi e prestiti”, –
Nīderlandē - „Netherlandse
Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV”, „NV Noordelijke
Ontwikkelingsmaatschappij”, „NV Industriebank Limburgs Instituut voor
Ontwikkeling en Financiering” un „Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV”, –
Austrijā - uzņēmumiem, kas
atzīti par valsts dzīvokļu celtniecības
apvienībām un „Österreichische Kontrollbank AG”, –
Portugālē - „Caixas Económicas», kas
pastāvēja 1986. gada 1. janvārī, izņemot tās, kas
reģistrētas kā akciju sabiedrības, un izņemot „Caixa
Económica Montepio Geral”, –
Somijā – „Teollisen yhteistyön rahasto
Oy/Fonden för industriellt samarbete AB”, un „Kera Oy/Kera Ab”, –
Zviedrijā – „Svenska Skeppshypotekskassan”, –
Apvienotajā Karalistē – „National Savings
Bank”, „Commonwealth Development Finance Company Ltd”, „Agricultural Mortgage
Corporation Ltd”, „Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd”, „Crown
Agents for overseas governments and administrations”, „credit unions” un
„municipal banks”, ê Pievienošanās
akts 2003 –
Latvijā – „krājaizdevu sabiedrības”,
uzņēmumi, kas atbilstīgi „krājaizdevu sabiedrību
likumam” atzīti par kooperatīviem uzņēmumiem, kuri sniedz
finanšu pakalpojumus vienīgi saviem biedriem, –
Lietuvā - „kredito unijos”, kas nav „Centrinė
kredito unija”, –
Ungārijā – „Magyar Fejlesztési Bank Rt.”
un „Magyar Export-Import Bank Rt.”, –
Polijā – „Spóldzielcze Kasy Oszczednosciowo –
Kredytowe” un „Bank Gospodarstwa Krajowego”. ê Direktīva 2004/xx/EK
3.1 pants (pielāgots) 4. Komisija,
saskaņā ar 60. panta 2. punktā peredzēto –procedūru,
lemj par 3.punktā dotā saraksta grozījumiem. ê 2000/12/EK 2.
panta 5. un 6. punkts (pielāgots) 3. pants 1. Ö Viena vai
vairākas Õ kKredītiestādes,
kas 1977. gada 15. decembrī darbojās vienā un tajā pašā
dalībvalstī un kas šajā dienā bija pastāvīgi
saistītas ar kādu galveno iestādi, kura tās uzrauga un ir
reģistrēta tajā pašā dalībvalstī, var
atbrīvot no prasībām, kas noteiktas Ö 7. pantā
un 11. panta 1. punktā Õ 6. panta 1. punktā, 8. un 59. pantā, ja ne
vēlāk par 1979. gada 15. decembri valsts tiesību akti
paredzēja, ka: (a) galvenā
iestāde un ar to saistītās iestādes ir solidāri
atbildīgas par savām saistībām vai galvenā
iestāde pilnībā garantē piederīgo iestāžu
saistības, (b) galvenās
iestādes un visu saistīto iestāžu maksātspēju un
likviditāti uzrauga kopā, pamatojoties uz konsolidētiem
pārskatiem, (c) galvenās
iestādes vadība ir pilnvarota dot rīkojumus saistīto
iestāžu vadībai. Kredītiestādes, kas darbojas
vietējā mērogā un kas pēc 1977. gada 15. decembra
kļūst par iestādi, kura ir Ö pastāvīgi Õ saistīta ar
kādu galveno iestādi pirmās daļas nozīmē, var
izmantot minētajā daļā paredzētās priekšrocības,
ja tās ir tikai ar šo galveno iestādi saistītu iestāžu
tīkla papildinājums. ê Direktīva
2004/xx/EK 3.2 pants (pielāgots) Attiecībā uz
kredītiestādēm, kas nav tādas kredītiestādes,
kuras izveidotas reģionos, kas nesen atgūti no jūras, vai kuras
radušās, daloties vai apvienojoties iestādēm, kas ir
atkarīgas no galvenās struktūras vai tai pakļautas,
Komisija, saskaņā ar 60. panta
2. punktā Ö 150. pantā Õ noteikto
procedūru, var noteikt papildu noteikumus otrās daļas piemērošanai,
tostarp pirmajā daļā noteikto atbrīvojumu atsaukumu, ja
tā atzīst, ka jaunu tādu iestāžu piesaistīšana,
kurām otrajā daļā noteiktie pasākumi rada priekšrocības,
var negatīvi ietekmēt konkurenci. ê 2000/12/EK 2.
panta 5. un 6. punkts (pielāgots) 2. Kredītiestādei, kas, kā noteikts Ö minēta Õ 5. Ö 1. Õ punkta pirmajā
daļā, arī var nepiemērot 5. Ö 9. un 10. Õ panta un arī 40. līdz 51. panta un 65. panta Ö V sadaļas
2. nodaļas 2., 3., 4., 5. un 6. iedaļas un
3. nodaļas Õ noteikumus, ja
neatkarīgi no šo noteikumu piemērojuma attiecīgajai galvenajai
iestādei uz šo galveno iestādi un ar to saistītajām
iestādēm iepriekš minētie Ö šie Õ noteikumi attiecas
kā uz vienotu veselumu. Atbrīvojuma gadījumos 13., 18., 19. pantu, 20. panta 1. līdz 6. punktu, 21. un
22. pantu Ö 16., 23., 24.
un 25. pantu, 26. panta 1. līdz 3. pantu un 29. līdz
37. pantu Õ piemēro
attiecīgai galvenajai iestādei un tās saistītajām
iestādēm kā vienotam veselumam. ê 2000/12/EK 1.
pants (pielāgots) 4. pants Definīcijas Šajā direktīvā Ö izmanto
šādas definīcijas Õ: ê 2000/28/EC 1.
panta 1. līdz 5. punkts (pielāgots) (1)
„kredītiestāde” ir: (a) a) uzņēmums, kura
uzņēmējdarbība ir noguldījumu vai citu
atmaksājamu līdzekļu pieņemšana no plašas sabiedrības
un kredītu piešķiršana uz sava rēķina; vai (b) b) elektroniskās naudas
iestāde, kas definēta Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvā 2000/46/EK (2000. gada 18.
septembris) par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu,
veikšanu un konsultatīvu uzraudzību [20]. Konsolidētas
uzraudzības piemērošanas nolūkiem par kredītiestādi
uzskata kredītiestādi saskaņā ar pirmo daļu un jebkuru
privātu vai valsts uzņēmumu, kas atbilst pirmās daļas
definīcijai un kam atļauja piešķirta trešā valstī. Liela
riska darījumu uzraudzības un kontroles piemērošanas
nolūkiem par kredītiestādi uzskata kredītiestādi
saskaņā ar pirmo daļu, tostarp šādas
kredītiestādes filiāles trešās valstīs, un jebkuru
privātu vai valsts uzņēmumu, tostarp tā filiāles, kas
atbilst pirmās daļas definīcijai un kam atļauja piešķirta
trešā valstī; (2)
„atļauja” ir jebkādas formas dokuments,
ko izdod attiecīgās iestādes un kas dod tiesības veikt
kredītiestādes uzņēmējdarbību; (3)
„filiāle” ir
uzņēmējdarbības vieta, kas ir kredītiestādes
juridiski atkarīga daļa un kur tieši veic visus vai daļu no
darījumiem, kas ir raksturīgi kredītiestāžu
uzņēmējdarbībai; visas darījumu
vietas, ko vienā dalībvalstī izveidojusi
kredītiestāde, kuras pārvaldes struktūras ir citā
dalībvalstī, uzskata par vienu filiāli; (4)
„kompetentas iestādes” ir valsts
iestādes, kuras ar likumu vai ar noteikumiem ir pilnvarotas uzraudzīt
kredītiestādes; (5)
„finanšu iestāde” ir uzņēmums, kurš
nav kredītiestāde un kura galvenā darbība ir
līdzdalības iegāde vai viena vai vairākas no I pielikuma 2.
līdz 12. punktā uzskaitītajām darbībām; ò jauns (6)
„iestādes”
V sadaļas 2. nodaļas 2. un 3. iedaļā ir
iestādes, kas definētas [Padomes Direktīvas 96/3/EKK[21]
2. panta 3. apakšpunktā]; ê 2000/12/EK 1. panta
6. līdz 8. pants (pielāgots) (7)
„izcelsmes dalībvalsts” ir dalībvalsts,
kur kredītiestādei ir piešķirta atļauja saskaņā
ar 4. līdz 11. pantu Ö 6. līdz
9. pantu un 11. līdz 14. pantu Õ ; (8)
„uzņēmēja dalībvalsts” ir
dalībvalsts, kurā kredītiestādei ir filiāle vai
kurā tā sniedz pakalpojumus; (9)
„kontrole” ir mātes uzņēmuma un meitas
uzņēmuma attiecības, kas definētas Direktīvas
83/349/EEK 1. pantā, vai līdzīgas attiecības starp
kādu fizisku vai juridisku personu un uzņēmumu; ê 2002/87/EC 29.
panta 1. punkta a) apakšpunkts (pielāgots) ð jauns (10)
„līdzdalība” konsolidētas
uzraudzības nolūkos un 34. panta 2.
punkta 15. un 16. punkta Ö 57. panta
2. punkta o) un p) apakšpunkta, 71. līdz 73. panta un V
sadaļas 4. nodaļas Õ nolūkos ir
līdzdalība Ö Padomes Õ Direktīvas
78/660/EEK Ö [22] Õ 17. panta pirmā
teikuma nozīmē, vai fakts, ka kādā uzņēmumā
tieši vai netieši pieder 20 % vai vairāk balsstiesību vai
kapitāla; ê 2000/12/EK 1.
panta 10. līdz 13.punkts (pielāgots) (11)
„būtiska līdzdalība” ir tiešs vai
netiešs īpašums kādā uzņēmumā, kas ir vismaz 10 %
no uzņēmuma balsstiesībām vai kapitāla vai ļauj
ievērojami ietekmēt pārvaldību uzņēmumā, kurā ir šī līdzdalībaÖ ; Õ (12)
„sākumkapitāls” ir kapitāls, kā tas definēts 34. panta
2. punkta 1) un 2) apakšpunktā; (12)
„mātes uzņēmums” ir (a) mātes uzņēmums, kā tas definēts
Direktīvas 83/349/EEK 1. un 2. pantā. (b) Liela riska darījumu konsolidētas
uzraudzības un kontroles piemērošanas Ö direktīvas
71. līdz 73. panta, V sadaļas 2. nodaļas,
5. iedaļas un 4. nodaļas Õ nolūkiem tas ir
mātes uzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. panta 1. punkta
nozīmē un katrs uzņēmums, kam pēc kompetentu
iestāžu domām faktiski ir dominējoša ietekme citā
uzņēmumā; (13)
„ meitas uzņēmums” ir (a) meitas uzņēmums, kā tas definēts
Direktīvas 83/349/EEK 1. un 2. pantā. (b) Liela riska darījumu konsolidētas uzraudzības un kontroles
piemērošanas Ö direktīvas
71. līdz 73. panta, V sadaļas 2. nodaļas,
5. iedaļas un 4. nodaļas Õ nolūkiem tas ir
meitas uzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. panta 1. punkta
nozīmē un katrs uzņēmums, attiecībā uz ko
mātes uzņēmumam pēc kompetentu iestāžu domām
faktiski ir dominējoša ietekme; Visi meitas uzņēmuma meitas uzņēmumi
arī tiek uzskatīti par to sākotnējā mātes
uzņēmuma meitas uzņēmumiem; ò jauns (14)
„mātesuzņēmums,
kas ir dalībvalsts kredītiestāde” ir kredītiestāde,
kuras meitasuzņēmums ir kredītiestāde vai finanšu
iestāde, vai kurai pieder daļas šādā iestādē, un
kura pati nav meitasuzņēmums citai tajā pašā
dalībvalstī reģistrētai kredītiestādei vai
šajā dalībvalstī izveidotai finanšu līdzdalības
sabiedrībai, un kurā nevienai citai šajā dalībvalstī
licencētai kredītiestādei nepieder daļas. (15)
„mātesuzņēmums,
kas ir finanšu līdzdalības sabiedrība dalībvalstī” ir
finanšu līdzdalības sabiedrība, kas pati nav
meitasuzņēmums citai tajā pašā dalībvalstī
licencētai kredītiestādei vai šajā dalībvalstī
izveidotai finanšu līdzdalības sabiedrībai; (16)
„mātesuzņēmums,
kas ir ES kredītiestāde” ir mātesuzņēmums, kas ir
kredītiestāde dalībvalstī, kas nav meitasuzņēmums
citai jebkurā dalībvalstī reģistrētai
kredītiestādei vai jebkurā dalībvalstī izveidotai
finanšu līdzdalības sabiedrībai, un kurā nevienai citai
jebkurā dalībvalstī licencētai kredītiestādei
nepieder daļas; (17)
„mātesuzņēmums,
kas ir finanšu līdzdalības sabiedrība ES” ir finanšu
līdzdalības sabiedrība, kas pati nav meitasuzņēmums
jebkurā dalībvalstī licencētai kredītiestādei. ê 2000/12/EK 1.
panta 14. līdz 18. punkts (pielāgots) (14) “Zone A» 14.
„A zona” ir visas dalībvalstis un visas pārējās valstis,
kas ir pilntiesīgas Ekonomiskās sadarbības un
attīstības organizācijas (ESAO) locekles, un visas tās
valstis, kas saskaņā ar Starptautiskā valūtas fonda (SVF)
vispārējiem aizņēmuma nolīgumiem (VAN) noslēgušas
īpašus aizdevuma līgumus ar SVF. Tomēr valstis, kas
pārskata sava ārējā parāda atmaksājuma grafiku,
piecus gadus nevar būt A zonas valstis; 15.«B zona» ir visas valstis, kas
neietilpst A zonā, 16.«A zonas kredītiestādes» ir
visas kredītiestādes, kam saskaņā ar 4. pantu piešķirtas
atļaujas dalībvalstīs, tostarp šo kredītiestāžu
filiāles trešās valstīs, un visi privātie vai valsts
uzņēmumi, uz ko attiecas definīcija 1. punkta pirmajā
daļā un kam atļaujas piešķirtas pārējās A
zonas valstīs, tostarp šo uzņēmumu filiāles; 17.«B zonas kredītiestādes» ir
visi privātie vai valsts uzņēmumi, kam atļaujas piešķirtas
ārpus A zonas, uz kuriem attiecas definīcija 1. punkta pirmajā
daļā, tostarp šo uzņēmumu filiāles, kas atrodas
Kopienā; 18.«ārpusbanku
sektors» ir visi aizdevuma ņēmēji, kas nav 16. un 17.
punktā definētās kredītiestādes, centrālās
bankas un dalībvalstu valdības, reģionālās un
vietējās varas iestādes, Eiropas Kopienas, Eiropas
Investīciju banka (EIB) un daudzpusējas attīstības bankas,
kas definētas 19. punktā; ê 2004/69/EC 1.
pants (pielāgots) 19. „daudzpusējas
attīstības bankas” ir Starptautiskā rekonstrukcijas un
attīstības banka, Starptautiskā finanšu sabiedrība,
Amerikas Attīstības banka, Āzijas Attīstības banka,
Āfrikas Attīstības banka, Eiropas Padomes Rekonstrukcijas fonds,
Ziemeļvalstu Investīciju banka un Karību jūras baseina
valstu Attīstības banka, Eiropas Rekonstrukcijas un
attīstības banka, Eiropas Investīciju fonds un Ziemeļu un Dienvidu
Amerikas Ieguldījumu sabiedrība; ê 2000/12/EK 1.panta
20. punkts 20.««pilna
riska», «vidēja riska», «par vidējo zemāka riska» un «zema
riska» ārpusbilances posteņi» ir posteņi, kas aprakstīti
43. panta 2. punktā un uzskaitīti II pielikumā; ò jauns (18)
„valsts iestādes” ir
nekomerciālas valsts iestādes, kas ir pakļautas centrālām
valdībām, reģionu pašvaldībām vai vietējām
iestādēm, vai iestādēm, kas pēc kompetento
iestāžu atzinuma pilda tādus pašus uzdevumus kā
reģionālās un vietējās iestādes; ê 2002/87/EC 29.
panta 1. punkta b) apakšpunkts (pielāgots) (19)
„finanšu līdzdalības sabiedrība” ir
finanšu iestāde, kuras meitasuzņēmumi ir vienīgi vai
galvenokārt kredītiestādes vai finanšu iestādes, no
kurām vismaz viena ir kredītiestāde, un kura nav jaukta finanšu
kontrolakciju sabiedrība atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvai 2002/87/EK (2002. gada 16. decembris) par
papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas
uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu
konglomerātos[23]; (20)
„jauktas darbības līdzdalības
sabiedrība” ir mātesuzņēmums, kas nav finanšu
līdzdalības sabiedrība, kredītiestāde vai jaukta finanšu
kontrolakciju sabiedrība Direktīvas 2002/87/EK nozīmē,
starp kuras meitasuzņēmumiem ir vismaz viena kredītiestāde; ê 2000/12/EK 1.
panta 23. punkts (pielāgots) (21)
„banku pakalpojumu
palīguzņēmums” ir uzņēmums, kura galveno darbību
veido nekustamā īpašuma pārvaldīšana vai vadīšana,
datu apstrādes pakalpojumu vadība vai jebkāda cita
līdzīga darbība, kas papildina vienas vai vairāku
kredītiestāžu galveno darbību; ò jauns (22)
„operacionālais
risks” ir zaudējumu risks, ko rada nepiemērotas vai
kļūdainas iekšējās procedūras, cilvēki vai
sistēmas vai arī ārēji notikumi, tas ietver arī
tiesisku risku; ê 2000/12/EK 1.
panta 24. punkts (pielāgots) „riska darījumi”
48., 49. un 50. panta piemērošanas nolūkiem ir 43. pantā un II
un IV pielikumā, kā arī V sadaļas 2. nodaļas 2.
un 3. iedaļā minētie aktīvi un ārpusbilances
posteņi, nepiemērojot tur noteiktos riska svērumus vai riska
apjomus; IV pielikumā minēto risku jāaprēķina
saskaņā ar kādu no III pielikumā
izklāstītajām metodēm, nepiemērojot svērumus otras
darījuma puses riskam; riska darījuma definīciju ar kompetento
iestāžu piekrišanu var neattiecināt uz visiem elementiem, ko
pilnībā sedz pašu kapitāls, ar noteikumu, ka šādu pašu
kapitālu neiekļauj maksātspējas koeficienta vai citu
Kopienas tiesību aktos noteiktu uzraudzības koeficientu
aprēķinā; –
darījumos ar
ārzemju valūtu riska darījumi, ko veic parastajā
norēķinu kārtībā 48 stundās pēc
maksājuma, vai ; –
vērtspapīru
pirkšanas vai pārdošanas darījumos riska darījumi, ko veic
parastajā norēķinu kārtībā piecās darba
dienās pēc maksājuma vai vērtspapīru piegādes,
atkarībā no tā, kura no šīm darbībām notiek
pirmā; ò jauns (23)
„centrālās
bankas” ietver arī Eiropas Centrālo banku, ja vien nav
norādīts citādi; (24)
„pasliktināšanās
risks” ir risks, ka debitora parāds var samazināties par naudas
kredītu vai nenaudas veidā piešķirto kredītu debitoram; (25)
„saistību
nepildīšanas varbūtība” ir varbūtība, ka darījuma
partneris nepildīs savas saistības gada laikā; (26)
„zaudējumi” ir
ekonomiski zaudējumi, ieskaitot reālā diskonta efektu, un
reālās tiešās un netiešās izmaksas, kas saistītas ar
atgūstāmo instrumentu; (27)
„zaudējumi, kas var
rasties saistību nepildīšanas gadījumā” ir riska
darījuma zaudējumu attiecība pret nenokārtajām
saistībām uz brīdi, kad pārtraukta saistību izpilde; (28)
„pārrēķināšanas
koeficients” ir koeficients, kuru piemēro piešķirtai, bet
pagaidām neizmantotai kredītai daļai. Šis koeficients nosaka
paredzamo neizmantotā kredīta daļu, kas tiks izsniegta un
neatmaksāta saistību nepildīšanas brīdī; (29)
„paredzamie
zaudējumi (PZ)” ir attiecība starp summu, kuras zaudējums riska
darījumā ir paredzams gadījumā, ja darījuma partneris
nepilda savas saistības, vai gadījumā, ja
pasliktināšanās pārsniedz vienu gadu, un nenokārtotā
parāda summu saistību nepildīšanas brīdī; (30)
„kredītriska
mazināšana” ir metode, ko kredītiestāde izmanto, lai mazinātu
kredītrisku, kas saistīts ar riska darījumu vai riska
darījumiem, kuros ir iesaistīta kredītiestāde; (31)
„fondētā
kredīta aizsardzība” ir kredītriska mazināšanas metode, kur
kredītiestādes riska darījuma kredītriska samazinājums
tiek panākts ar kredītiestādes tiesībām
gadījumā, ja darījuma partneris nepilda savas saistības vai
darījumu partneri skar citi kredīta notikumi, likvidēt,
panākt nodošanu un vai atsavināšanu, vai paturēt noteiktus
aktīvus, vai samazināt riska darījuma summu par summu, vai aizstāt
to ar šādu summu, kas ir starpība starp riska darījuma summu un
summu prasībai pret kredītiestādi; (32)
„nefondētā
kredīta aizsardzība” ir riska mazināšanas metode, kur kredītiestādes
riska darījuma kredītriska samazinājums tiek panākts,
trešajai personai uzņemoties nomaksāt summu aizņēmēja
saistību nepildīšanas gadījumā vai citos
norādītos gadījumos; (33)
„repo darījums” ir
jebkurš darījums, ko regulē līgums, kas saskaņā ar
[Direktīvas 93/6/EEK 3. panta m) apakšpunktu] ir definēts
kā „atpirkuma līgums” vai „atpakaļpirkuma līgums”. (34)
„vērtspapīru
vai preču aizdevumi vai aizņēmumi” ir jebkurš darījums, kas
saskaņā ar [Direktīvas 93/6/EEK 3. panta n) apakšpunktu] ir
definēts kā „vērtspapīru vai preču aizdevums” vai
„vērtspapīru vai preču aizņēmums”; (35)
„naudai
pielīdzināmais instruments” ir aizdevējas
kredītiestādes izdots depozīta sertifikāts vai
līdzīgs instruments; (36)
„sekjuritizācija” ir
darījums vai shēma, kurā ar riska darījumu vai ar riska
darījumu portfeli saistītas risks tiek sadalīts atsevišķos
laidienos, kuriem ir šādas īpatnības: (a) darījuma
vai shēmas maksājumi ir atkarīgi no riska darījuma vai
riska darījumu portfeļa saistību izpildes; (b) laidienu
iedalījums nosaka zaudējumu sadali darījuma vai shēmas
termiņa laikā; (37)
„tradicionāla
sekjuritizācija” ir sekjuritizācija, kas ietver sekjuritizācijai
pakļauto riska darījumu ekonomisku nodošanu speciālā
mērķa uzņēmumam, kas paredzēts sekjuritizācijas
nolūkiem un emitē vērtspapīrus. To veic, pārņemot
no iniciatora īpašuma tiesības uz sekjuritizācijai
pakļautajiem riska darījumiem vai ar pakārtotu dalību.
Emitētie vērstpapīri neuzliek saistības iniciatora
kredītiestādei; (38)
„sintētiskā
sekjuritizācija” ir sekjuritizācija, kurā laidieniem izmanto
kredītu atvasinātos instrumentus vai galvojumus, un riska
darījumu portfelis netiek svītrots no iniciatora
kredītiestādes bilances; (39)
„laidiens” ir ar
līgumu noteikts kredītriska segments, kas saistīts ar riska
darījumu vai vairākiem riska darījumiem, kur pozīcija
šajā segmentā satur lielāku kredīta zaudējumu risku
nekā pozīcija ar tādu pašu summu citos segmentos, neņemot
vērā kredīta aizsardzību, ko nodrošina trešās personas
pozīciju turētājiem šajā segmentā vai citos segmentos; (40)
„sekjuritizācijas
pozīcija” ir riska darījums ar sekjuritizāciju; (41)
„iniciators” ir: (a) juridiska
persona, kas pati vai ar saistītu juridisku personu starpniecību,
tieši vai netieši, ir saistīta ar sākotnējo līgumu, kas
uzliek saistības vai potenciālas saistības debitoram vai
potenciālajam debitoram un kas kļūst par sekjuritizācijas
riska darījumu; (b) juridiska persona,
kas iegādājas trešās personas riska darījumus,
atspoguļo tos savā bilancē un pēc tam veic to
sekjuritizāciju; (42)
„sponsors” ir
kredītiestāde, kas nav iniciatora kredītiestāde un kas
izveido un pārvalda ar aktīviem segtu īstermiņa parāda
vērtspapīru programmu vai citu sekjuritizācijas shēmu vai
citādu sekjuritizācijas shēmu, kur riska darījumi tiek
iepirkti no trešām juridiskām personām; (43)
„kredīta
kvalitatātes uzlabošana” ir līguma noteikumi, ar kuriem uzlabo
sekjuritizācijas pozīcijas kredīta kvalitāti, salīdzinājumā
ar stāvokli, kāds būtu bijis, ja šādi uzlabojumi netiktu
veikti, ieskaitot arī tādus uzlabojumus, ko nodrošina
sekjuritizācijas jaunāki laidieni vai cita veida kredīta
aizsardzība; (44)
„sekjuritizācijas speciālā
mērķa uzņēmums (SJP)” ir trasta sabiedrība vai cita
juridiska persona, kas nav kredītiestāde un ir izveidota, lai veiktu
sekjuritizāciju vai vairākus sekjuritizācijas darījumus;
tās darbība ir ierobežota ar šim mērķim piemērotajiem
pasākumiem, tās struktūra nodrošina SJP saistību nodalīšanu
no iniciatora kredītiestādes saistībām; tās daļu
turētājiem ir tiesības ieķīlāt vai mainīt
šīs daļas bez ierobežojumiem; ê 2000/12/EK 1.
panta 25. līdz 27. pants (pielāgots) (45)
„saistītu klientu grupa” ir: (a) divas vai vairāk fiziskas vai juridiskas personas, kas - ja
vien nav norādīts citādi - rada vienu risku, jo viena no
tām tieši vai netieši kontrolē otru personu vai
pārējās personas; vai (b) divas vai vairāk fiziskas vai juridiskas personas, kuras cita
citu nekontrolē, kā noteikts pirmajā ievilkumā, bet kuras
ir uzskatāmas par tādām, kas veido vienu risku, jo tās ir
savstarpēji saistītas tā, ka gadījumā, ja vienai no
tām rastos finansiālas grūtības, otrai vai visām
pārējām varētu būt grūtības, veicot
atmaksājumu; (46)
„ciešas saiknes” ir stāvoklis, kad divas vai
vairāk fiziskas vai juridiskas personas saista
ir saistītas Ö kādā
no šādiem veidiem Õ: (a) līdzdalība, kas ir tiešs vai
pārvaldībā nodots īpašums, ko veido vismaz 20% no
uzņēmuma balsstiesībām vai kapitāla; vai; (b) kontrole, kas ir
saistība starp mātes uzņēmumu un meitas uzņēmumu,
kā tā definēta Direktīvas 83/349/EEK 1. panta 1. un 2.
punktā, vai līdzīga saistība starp fizisku vai juridisku
personu un kādu uzņēmumu; meitas uzņēmumu meitas
uzņēmumus uzskata par galvenā mātes uzņēmuma
meitas uzņēmumiem.; (c) Uzskata, ka ciešas
saiknes ir arī stāvoklis, kad divām vai vairāk
fiziskām vai juridiskām personām Ö Apstāklis,
ka abas vai visas personas ir pastāvīgi saistītas Õ ar vienu un to pašu Ö trešo Õ personu ilgstoši ir
kontroles saistība; (47)
„atzītas biržas” ir kompetento iestāžu
atzītas biržas, Ö kas atbilst
šādiem nosacījumiem: Õ (a) Ö tās Õ darbojas regulāri; (b) Ö tām
ir Õ pēc noteikumiem, ko paredzējušas vai
apstiprinājušas biržas izcelsmes valsts attiecīgās
iestādes, kas definē Ö definējot Õ biržas darbības
nosacījumus, nosacījumus, pēc kuriem var piekļūt
biržai, kā arī līgumiem izvirzītus nosacījumus, kuru
izpilde dod tiesības reāli slēgt darījumus par šiem
līgumiem; (c) Ö tām Õ ir ieskaita
sistēma, kas paredz, ka saskaņā ar
kuru uz IV pielikumā uzskaitītajiem līgumiem attiecas
normatīvi dienas drošības depozītu jomā, kas Ö pēc
kompetento iestāžu uzskata Õ nodrošina Ö pienācīgu Õ aizsardzību, kuru par pienācīgu uzskata kompetentās
iestādes. ê 2000/12/EK 3.
pants (pielāgots) 5. pants Aizliegums
uzņēmumiem, kas nav kredītiestādes, no plašas
sabiedrības pieņemt noguldījumus un citus atmaksājamus
līdzekļus Personām vai uzņēmumiem, kas
nav kredītiestādes, dalībvalstis liedz pieņemt
noguldījumus vai citus atmaksājamus līdzekļus no plašas
sabiedrības. Ö Pirmo
teikumu Õ Šo aizliegumu nepiemēro noguldījumu vai citu
atmaksājamu līdzekļu pieņemšanai, ko veic dalībvalstis
vai dalībvalstu reģionālās vai vietējās varas
iestādes, vai starptautiskās publiskās organizācijas,
kurās viena vai vairākas dalībvalstis ir locekles, vai
gadījumiem, kas nepārprotami paredzēti valsts vai Kopienas
tiesību aktos, ja uz minēto darbību attiecas noteikumi un
kontrole, kas paredz noguldītāju un ieguldītāju
aizsardzību un ko piemēro šādos gadījumos. ê 2000/12/EK II SADAĻA NOSACĪJUMI KREDĪTIESTĀŽU
DARBĪBAS SĀKŠANAI UN VEIKŠANAI ê 2000/12/EK 4.
pants (pielāgots) è1 Direktīva
2004/xx/EK 3. pants 6. pants Atļauju izsniegšana Dalībvalstis paredz, ka
kredītiestādēm jāsaņem atļauja pirms
uzņēmējdarbības sākšanas. Ö Neskarot 7.
līdz 9. pantu, 11. un 12. pantu, Õ Ttās, ievērojot 5. līdz 9. pantu, paredz šādu
atļauju piešķiršanas nosacījumus un paziņo tos è1 Komisijai ç . ê 2000/12/EK 8.
pants (pielāgots) 7. pants Darbības
programma un organizatoriskā uzbūve Dalībvalstis prasa, lai kopā ar
atļaujas pieteikumu būtu darbības programma, kurā cita
starpā izklāstīti paredzētās
uzņēmējdarbības veidi un attiecīgās iestādes
organizatoriskā struktūra. ê 2000/12/EK 9.
pants (pielāgots) 8. pants Ekonomiskās
vajadzības Dalībvalstis nedrīkst prasīt,
lai atļaujas pieteikumus izskatītu saskaņā ar tirgus ekonomiskajām
vajadzībām. ê 2000/12/EK5.
panta 1. punkts (pielāgots) 9. pants Sākumkapitāls 1. Neierobežojot citus valsts
tiesību aktos paredzētus vispārējus nosacījumus,
kompetentās iestādes nepiešķir atļauju, ja
kredītiestādei nav atsevišķa pašu kapitāla vai kad
sākumkapitāls nesasniedz 5 miljonus Ö euro Õ eiro. ê 2000/12/EK 1.
panta 11. punkts (pielāgots) „Sākumkapitālu” ir Ö veido Õ kapitāls Ö un rezerves, kā
noteikts Õ, kā tas definēts 34. panta 2. punkta 1) un 2) apakšpunktā
Ö 57. panta
a) un b) punktā Õ . ê 2000/12/EK 5.
panta 1. un 2.punkts (pielāgots) Dalībvalstis var paredzēt, ka
kredītiestādes, kuras neatbilst nosacījumam par atsevišķu
pašu kapitālu un kuras pastāvēja 1979. gada 15. decembrī,
var turpināt savu uzņēmējdarbību. Tās var
atbrīvot šādas kredītiestādes no pienākuma pildīt
6. Ö 11. Õ panta 1. punkta
pirmās daļas prasību. 2. Dalībvalstīm tomēr ir iespēja piešķirt Ö var,
ievērojot turpmāk minētos nosacījumus, piešķirt Õ atļauju
īpašu kategoriju kredītiestādēm, kuru
sākumkapitāls ir mazāks par 1. punktā noteikto. Šādos
gadījumos: (a) sākumkapitāls nedrīkst
būt mazāks par 1 miljonu Ö euro Õ eiro; (b) attiecīgajām
dalībvalstīm jādara zināmi Komisijai savi argumenti, Ö kāpēc
tās izmanto šo iespēju Õ šajā punktā noteiktās iespējas izmantošanai, (c) publicējot 11.
pantā minēto sarakstu, Ö Sarakstā,
kas minēts 14. pantā Õ attiecīgi atzīmē Ö jāatzīmē Õ visas
kredītiestādes, kurām nav 1. punktā noteiktā
kapitāla minimuma. ê 2000/12/EK 5.
panta 3. līdz 7. punkts (pielāgots) 10. pants 1. Kredītiestādes pašu
kapitāls nedrīkst būt mazāks par sākumkapitāla
apjomu, kāds atļaujas piešķiršanai noteikts Ö saskaņā
ar 9. pantu Õ 1. un 2. punktā. 2. Dalībvalstis var
paredzēt, ka kredītiestādes, kuras pastāvēja 1993.
gada 1. janvārī un kuru pašu kapitāls nesasniedz līmeni,
kāds attiecībā uz sākumkapitālu noteikts Ö saskaņā
ar 9. pantu Õ 1. un 2. punktā, drīkst turpināt
darbību. Šajā gadījumā pašu kapitāls nedrīkst
būt mazāks par maksimālo apjomu, kāds sasniegts no 1989.
gada 22. decembra. 3. Ja kādas
kredītiestādes, uz kuru attiecas Ö 2. Õ 4. punkts, vadību pārņem cita fiziska vai
juridiska persona, Ö kredītiestādes Õ pašu kapitālam
jābūt vismaz tādā līmenī, kāds
attiecībā uz sākumkapitālu noteikts Ö saskaņā
ar 9. pantu Õ 1. un 2. punktā. 4. Tomēr īpašos
apstākļos un ar kompetento iestāžu piekrišanu, divu vai
vairāku kredītiestāžu, uz kurām attiecas 4. Ö 2. Õ punkts, saplūšanas
gadījumā iznākuma iestādes Ö kredītiestādes Õ pašu kapitāls
nedrīkst samazināties tā, ka tas nesasniedz attiecīgo iestāžu Ö kredītiestāžu Õ kopējo pašu
kapitālu saplūšanas laikā, kamēr nav sasniegti
attiecīgi līmeņi, Ö kas
noteikti 9. pantāÕ saskaņā ar 1. un 2. pantu. 5. Tomēr, ja Ö 1., 2. un
4. Õ 3., 4. un 6. punktā minētajos gadījumos
pašu kapitāls samazinās, kompetentās iestādes var, ja
apstākļi to attaisno, dot iestādēm
Ö kredītiestādēm Õ ierobežotu laiku,
lai labotu stāvokli vai izbeigtu darbību. ê 2000/12/EK 6.
pants (pielāgots) 11. pants Kredītiestāžu
pārvaldes struktūra un galvenā biroja atrašanās vieta 1. Kompetentās
iestādes piešķir kredītiestādei atļauju vienīgi
tad, ja kredītiestādes uzņēmējdarbību faktiski
pārvalda vismaz divas personas. Ö Tās Õ Turklāt attiecīgās iestādes nepiešķir
atļauju, ja šīm personām nav vajadzīgās
reputācijas vai pietiekamas pieredzes šādu uzdevumu veikšanai. 2. Visas dalībvalstis
prasa, lai: (a) visām ieguldījumu sabiedrībām, kas ir juridiskas
personas un kam saskaņā ar likumu ir juridiskā adrese, galvenais
birojs atrastos tajā pašā dalībvalstī, kur atrodas tās
juridiskā adrese; (b) visām citām kredītiestādēm galvenie
biroji atrastos dalībvalstī, kura ir izdevusi atļauju un
kurā tās faktiski darbojas. ê 2000/12/EK 7.
pants (pielāgots) 12. pants Akcionāri
un dalībnieki 1. Kompetentās
iestādes nepiešķir atļauju sākt kredītiestādes
darbību, Ö ja vien Õ iekams nav informētas par tiešu vai netiešu akcionāru
vai dalībnieku identitāti, fiziskām vai juridiskām
personām, kurām ir būtiska līdzdalība, un par šīs
daļas apjomu. Lai šā panta
kontekstā definētu Ö noteiktu Õ būtiskas
līdzdalības jēdzienu, ņem vērā
balsstiesības, kas paredzētas Padomes Ö Eiropas
Parlamenta un Padomes Õ Direktīvas 88/627/EEK 7.[24]
Ö 2001/34/EK[25] Õ Ö 92. Õ pantā. 2. Kompetentās
iestādes atļauju atsaka, ja, ņemot vērā vajadzību
nodrošināt kredītiestādes pareizu un konsultatīvu
vadību, tās nav pārliecinātas par iepriekšminēto
akcionāru vai dalībnieku piemērotību. 3. Ja starp
kredītiestādi un citām fiziskām vai juridiskām
personām pastāv ciešas saiknes, kompetentās iestādes
atļauju piešķir tikai tad, ja šīs saiknes tām netraucē
nevainojami veikt uzraudzības uzdevumu. Kompetentās iestādes tāpat liedz
atļauju, ja kādas trešās valsts normatīvie un
administratīvie akti, kas reglamentē vienu vai vairāk fiziskas
vai juridiskas personas, ar kurām kredītiestādei ir ciešas
saiknes, vai to Ö šo
normatīvo un administratīvo aktu Õ piemērošanas
grūtības liedz tām nevainojami veikt uzraudzības uzdevumus. Kompetentās iestādes prasa, lai
kredītiestādes tām sniegtu ziņas, ko tās prasa, lai
nepārtraukti uzraudzītu atbilstību nosacījumiem, kas
paredzēti šajā punktā. ê 2000/12/EK 8.
un 9. pants (pielāgots) 8. pants Darbības
programma un organizatoriskā uzbūve Dalībvalstis prasa,
lai kopā ar atļaujas pieteikumu būtu darbības programma,
kurā cita starpā izklāstīti paredzētās
uzņēmējdarbības veidi un attiecīgās iestādes
organizatoriskā struktūra. 9. pants Ekonomiskās
vajadzības Dalībvalstis
nedrīkst prasīt, lai atļaujas pieteikumus izskatītu
saskaņā ar tirgus ekonomiskajām vajadzībām. ê 2000/12/EK 10.
pants (pielāgots) 13. pants Atļaujas
atteikums Ja atļauju atsaka, to vienmēr
pamato, un sešos mēnešos pēc pieteikuma saņemšanas vai, ja
pieteikums nav pilnīgs, sešos mēnešos pēc tam, kad pieteikuma
iesniedzējs ir nosūtījis informāciju, kas vajadzīga
lēmuma pieņemšanai,. Jebkurā gadījumā lēmumu
pieņem 12 mēnešos pēc pieteikuma saņemšanas. ê 2000/12/EK 11.
pants (pielāgots) 14. pants Komisijas
informēšana par atļaujas izdošanu Visas atļaujas dara zināmas
Komisijai. Visu
kredītiestāžu Ö nosaukumus,
kurām ir piešķirtas atļaujas Õ iekļauj
sarakstā,. ko Komisija
publicē Ö šo
sarakstu Õ Eiropas Ö Savienības Õ Kopienu Oficiālajā Vēstnesī un regulāri Ö to Õ atjaunina. ê 2000/12/EK 12.
pants (pielāgots) 15. pants Iepriekšējas
apspriedes ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm 1. Ö Kompetentā
iestāde, pirms tā piešķir atļauju kredītiestādei, Õ iepriekš jāapspriežas Ö apspriežas Õ ar otras
iesaistītās dalībvalsts kompetentajām iestādēm par atļaujas piešķiršanu kādai
kredītiestādei, Ö šādos
gadījumos: Õ Ö (a)
attiecīgā kredītiestāde ir Õ meitas
uzņēmums kredītiestādei, kam atļauja piešķirta
citā dalībvalstī, vai Ö (b)
attiecīgā kredītiestāde ir Õ meitas uzņēmums tādas kredītiestādes mātes
uzņēmumam, kam atļauja piešķirta citā
dalībvalstī, vai; Ö (c)
attiecīgā kredītiestāde ir Õ pakļauta
kontrolei, kuru īsteno tās pašas fiziskās vai juridiskās
personas, kas kontrolē kredītiestādi, kurai atļauja piešķirta
citā dalībvalstī. ê 2002/87/EK 29.
panta 2. punkts (pielāgots) 2. Ir jāapspriežas Ö Kompetentā
iestādes pirms atļaujas piešķiršanas kredītiestādei
konsultējas Õ ar
iesaistītās dalībvalsts kompetento iestādi, kas ir
atbildīga par apdrošināšanas uzņēmumu vai ieguldījumu
sabiedrību uzraudzību, pirms piešķirt
licenci kredītiestādei: Ö šādos
gadījumos: Õ (a) Ö attiecīgā
kredītiestāde ir Õ
meitasuzņēmums apdrošināšanas uzņēmumam vai ieguldījumu
sabiedrībai, kurai licence piešķirta Kopienā; vai; (b) Ö attiecīgā
kredītiestāde ir Õ meitasuzņēmums apdrošināšanas uzņēmuma vai ieguldījumu
sabiedrības mātesuzņēmumam, kuram licence piešķirta
Kopienā; vai (c) Ö attiecīgo
kredītiestādi Õ kontrolē
kāda fiziska vai juridiska persona, kura kontrolē arī apdrošināšanas
uzņēmumu vai ieguldījumu sabiedrību, kam licence piešķirta
Kopienā. 3. Attiecīgās
kompetentās iestādes, kas minētas 1. un 2. punktā, jo
īpaši, savstarpēji apspriežas, lai novērtētu akcionāru
piemērotību un tās pašas grupas citas vienības
vadībā iesaistīto vadītāju reputāciju un
pieredzi. Tās sniedz viena otrai Ö apmainās
ar Õ visu
informāciju attiecībā uz akcionāru piemērotību un
vadītāju reputāciju un pieredzi, kas ir svarīga pārējām kompetentajām iestādēm
kā licences piešķiršanai, tā arī nolūkā
īstenot pastāvīgu kontroli attiecībā uz to, kā
ievērota atbilstība darbības nosacījumiem. ê 2000/12/EK 13.
pants (pielāgots) 16. pants Citās
dalībvalstīs atļautu kredītiestāžu filiāles Uzņēmējas dalībvalstis
nevar prasīt atļauju vai dotāciju kapitālu citās
dalībvalstīs atļautu kredītiestāžu filiālēm.
Šādu filiāļu izveidi un uzraudzību veic Ö saskaņā
ar 22. pantu, 25. pantu, 26. panta 1. līdz 3. pantu,
29. līdz 37. pantu un 40.pantu Õ tā, kā noteikts 17. pantā, 20. panta 1.
līdz 6. punktā un 22. un 26. pantā. ê 2000/12/EK 14.
pants (pielāgots) 17. pants Atļaujas
atsaukums 1. Kompetentās
iestādes var atsaukt kredītiestādēm piešķirtu
atļauju vienīgi tad, ja šāda iestāde: (a) 12 mēnešos neizmanto atļauju,
skaidri atsakās no tās vai ilgāk par sešiem mēnešiem nav
veikusi darījumus, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav
noteikusi, ka šādos gadījumos atļauja zaudē spēku; (b) ir ieguvusi atļauju, sniedzot
nepatiesas ziņas vai izmantojot kādus citus nelikumīgus
līdzekļus; (c) vairs neatbilst nosacījumiem,
saskaņā ar kuriem atļauja piešķirta; (d) tai vairs nav pietiekamu pašas fondu vai
arī vairs nevar paļauties, ka tā pildīs savus
pienākumus pret kreditoriem, un, jo īpaši, tā negarantē tai
uzticēto aktīvu drošību; (e) uz to attiecas kādi citi
apstākļi, kuros valsts likumi paredz atļauju atsaukt. 2. Visus atļaujas atsaukumus jāpamato Ö pamato Õ, un par to jāinformē Ö informē Õ attiecīgās
personas;. Šādus atsaukumus dara
zināmus Komisijai. ê 2000/12/EK 15.
pants (pielāgots) 18. pants Nosaukums Lai veiktu darbību,
kredītiestādes, uz ko attiecas šī direktīva,
neatkarīgi no jebkādiem noteikumiem Ö uzņēmējā
dalībvalstīÕ par vārda
«banka», «krājbanka» vai citu tādu banku nosaukumu lietojumu, kuri var būt uzņēmējā
dalībvalstī, visā Kopienā var izmantot to pašu
nosaukumu, kuru tās izmanto dalībvalstīs, kurā atrodas to
pārvaldes struktūras. Ja var rasties pārpratums,
uzņēmēja dalībvalsts var prasīt, lai skaidrības
labad nosaukumu papildina ar paskaidrojumiem. ê 2000/12/EK 16.
panta 1. punkts (pielāgots) 19. pants Būtiska
līdzdalība kredītiestādē 1. Dalībvalstis paredz, ka
katrai personai, kas plāno tieši vai netieši iegūt būtisku
līdzdalību kādā kredītiestādē, par to
vispirms jāinformē kompetentās iestādes, darot zināmu šīs
līdzdalības lielumu. Šādām personām tāpat
jāinformē kompetentās iestādes par to, vai tās
paredzējušas palielināt savu būtisko līdzdalību
tā, lai tai piederošā balsstiesību vai kapitāla daļa
sasniedz vai pārsniedz 20%, 33% vai 50%, vai tik daudz, ka
kredītiestāde kļūst par tās meitas uzņēmumu. Neierobežojot 2. punktu, kompetentās
iestādes trīs mēnešos no pirmajā Ö un
otrajā Õ daļā
paredzētā paziņojuma dienas var iebilst pret šādu
plānu, ja, ņemot vērā vajadzību nodrošināt
kredītiestādes pareizu un konsultatīvu vadību, tās nav
pārliecinātas par Ö attiecīgās Õ pirmajā daļā minētās personas
piemērotību. Ja tās neiebilst pret pirmajā
daļā minēto plānu, tās var noteikt galīgo
termiņu tā īstenošanai. ê 2002/87/EC 29.
panta 3. punkts (pielāgots) 2. Ja Ö persona, kas
vēlas iegādāties Õ 1. punktā
minēto līdzdalību, iegādātājs
ir citā dalībvalstī licencēta kredītiestāde,
apdrošināšanas uzņēmums vai ieguldījumu sabiedrība,
vai arī šādas vienības mātesuzņēmums vai fiziska
vai juridiska persona, kura šo vienību kontrolē, un ja sakarā ar
šo iegādi Ö kredītiestāde Õ uzņēmums, kur iegādātājs
gatavojas piedalīties ar savu līdzdalību, kļūtu par
meitasuzņēmumu vai nonāktu iegādātāja
kontrolē, par iegādes
novērtējumu jāveic Ö veic Õ iepriekšējas
konsultācijas, kā paredzēts Ö 15. Õ 12. pantā. ê 2000/12/EK 16.
panta 3. punkts 20. pants 3. Dalībvalstis paredz, ka katrai personai, kas plāno tieši vai
netieši atsavināt būtisku līdzdalību
kredītiestādē, par to vispirms jāinformē
kompetentās iestādes, darot zināmu savas līdzdalības
lielumu. Ikviena persona tāpat informē kompetentās iestādes
par to, vai gatavojas tiktāl samazināt savu būtisko
līdzdalību, ka tās īpašumā esošā
balsstiesību vai kapitāla daļa samazinātos līdz 20%,
33% vai 50 %, vai tā, ka kredītiestāde vairs nebūtu
tās meitas uzņēmums. ê 2000/12/EK 16.
panta 4. līdz 6. punkts (pielāgots) 21. pants 14. Kredītiestādes
informē kompetentās iestādes, līdzko uzzina par katru
tādu to kapitāla iegūšanu vai atsavināšanu, kuras
dēļ līdzdalība pārsniedz kādu no Ö 19. panta
1. punktā un 20. pantā Õ 1. un 3. punktā minētajām robežām
vai noslīd zem tās. Vismaz reizi gadā tās arī dara
kompetentajām iestādēm zināmus to akcionāru un
dalībnieku vārdus, kuriem ir būtiska līdzdalība, un šīs
līdzdalības lielumu, kā tas norādīts, piemēram, informācijā,
ko sniedz gadskārtējā akcionāru un biedru kopsapulcē
vai saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz biržu sarakstos
iekļautajiem uzņēmumiem. 25. Dalībvalstis
paredz, ka gadījumā, kad Ö 19. panta
1. punktā Õ 1. punktā minēto personu ietekme var
kaitēt kredītiestādes konsultatīvai un pareizai
vadībai, kompetentās iestādes veic piemērotus
pasākumus, lai stāvokli labotu. Šādi pasākumi var būt, piemēram, pavēles, sankcijas pret
direktoriem un vadītājiem vai attiecīgo akcionāru vai
dalībnieku turētajām daļām atbilstīgo
balsstiesību atcelšana. Līdzīgus pasākumus piemēro
fiziskām un juridiskām personām, kas neievēro
pienākumu laikus sniegt Ö 19. panta
1. punktā Õ 1. punktā noteikto informāciju. Ja līdzdalība
iegūta, neievērojot kompetento iestāžu iebildumu,
dalībvalstis neatkarīgi no citām pieņemamajām
sankcijām paredz atbilstīgo balsstiesību atcelšanu, balsojuma
atzīšanu par nederīgu vai iespēju to anulēt. 36. Lai definētu Ö Nosakot Õ šajā pantā
Ö minēto Õ paredzēto būtiskas līdzdalības un
citu līmeņu līdzdalības jēdzienu, ņem
vērā balsstiesības, kas paredzētas Ö Direktīvas
2001/34/EK 92. pantā Õ Padomes Direktīvas 88/627/EEK 7. pantā. ê 2000/12/EK 17. pants
(pielāgots) ð jauns 22. pants Organizācija
un iekšējās kontroles mehānismi 1. Izcelsmes dalībvalsts
kompetentās iestādes prasa, lai katrai kredītiestādei
būtu pareiza vadības un grāmatvedības
organizācija un pienācīgi iekšējās kontroles
mehānismi. ð noturīgi regulējošie
pasākumi, kas ietver skaidru organizatorisko struktūru, kurā ir
precīzi definēts, pārredzams un konsekventa atbildības
sadalījums, efektīvas procedūras esošo vai varbūtējo
risku identificēšanai, pārvaldīšanai, uzraudzībai un
ziņošanai, atbilstoši iekšējās kontroles mehānismi,
ieskaitot pareizas administratīvās un grāmatvedības
procedūras.ï 2. Pasākumiem,
procedūrām un mehānismiem, kas minēti 1. punktā,
jābūt visaptverošiem un samērīgiem ar
kredītiestādes darbības raksturu, apjomu un
sarežģītību. Jāievēro V pielikumā noteiktie
tehniskie kritēriji. ê 2000/12/EK III SADAĻA NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ
TIESĪBĀM VEIKT UZŅĒMĒJDARBĪBU UN
BRĪVĪBU SNIEGT PAKALPOJUMUS ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 1. iedaļa
Kredītiestādes Õ ê 2000/12/EK 18. pants
(pielāgots) 23. pants Kredītiestādes Dalībvalstis nosaka, ka
kredītiestādes, kam atļauju piešķīrušas un ko
pārrauga citas dalībvalsts kompetentās iestādes, to
teritorijā saskaņā ar Ö 25. pantu,
26. panta 1. līdz 3. punktu, 28. panta 1. un
2. punktu un 29. līdz 37. pantu Õ 20. panta 1. līdz 6. punktu, 21. panta 1. un 2. punktu un
22. pantu var veikt darbības, kas uzskaitītas I
pielikumā, izveidojot filiāli vai saskaņā ar
brīvību sniegt pakalpojumus, ja atļauja aptver šādas
darbības. ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 2. iedaļa
Finanšu iestādes Õ ê 2000/12/EK 19.
panta 1. un 3. teikums (pielāgots) 24. pants Finanšu
iestādes 1. Dalībvalstis arī nosaka, ka darbības, kas
uzskaitītas pielikumā, var veikt to teritorijā saskaņā
ar Ö 25. pantu, 26.
panta 1. līdz 3. punktu, 28. panta 1. un 2. punktu un 29. līdz 37.
pantu Õ 20. panta 1. līdz 6. punktu, 21. panta 1. un 2. punktu un
22. pantu, izveidojot filiāli vai saskaņā ar
brīvību sniegt pakalpojumus, ikviena citas dalībvalsts finanšu
iestāde, neatkarīgi no tā, vai tā ir kādas
kredītiestādes meitas uzņēmums vai divu vai vairāku
kredītiestāžu kopīgs meitas uzņēmums, kuras
juridiskais statuss ļauj veikt šīs darbības un kura atbilst
visiem šiem nosacījumiem: (a) mātes uzņēmumam vai mātes uzņēmumiem
kredītiestāžu atļauja piešķirta dalībvalstī,
kuras likumi reglamentē attiecīgo Ö finanšu
iestādi Õ meitas uzņēmumu,; (b) konkrētās darbības patiešām tiek veiktas
attiecīgās dalībvalsts teritorijā,; (c) mātes uzņēmumam vai mātes uzņēmumiem
Ö finanšu
iestādes Õ meitas uzņēmuma kapitālā ir vismaz
90 % no akcijās nostiprinātajām balsstiesībām.; (d) mātes uzņēmums vai mātes uzņēmumi
atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām pierādījuši
Ö finanšu
iestādes Õ meitas uzņēmuma konsultatīvu vadību
un ar attiecīgās izcelsmes dalībvalsts kompetento iestāžu
piekrišanu deklarējuši, ka tie solidāri garantē
saistības, ko uzņēmiesusies attiecīgā Ö finanšu
iestāde Õ meitas uzņēmums,; (e) saskaņā ar Ö V sadaļas
4. nodaļas 1. iedaļu Õ 52. līdz 56. pantu Ö finanšu
iestāde Õ meitas uzņēmums, jo īpaši
attiecībā uz konkrētajām darbībām, faktiski ir
iekļautsa konsolidētajā uzraudzībā,
kam pakļauts mātes uzņēmums vai katrs no mātes
uzņēmumiem, jo īpaši maksātspējas koeficientu
aprēķināšanai, liela riska
darījumu kontrolei un Ö 120. Õ 51. pantā paredzētās
līdzdalības ierobežošanai Izcelsmes dalībvalsts kompetentajām
iestādēm jāpārbauda atbilstība šiem nosacījumiem
un jāpiešķir attiecīgajami Ö finanšu
iestādei Õ meitas uzņēmumam atbilstības
apliecība, kas jāiekļauj paziņojumā, kurš minēts Ö 25. un
28. pantā Õ 20. panta 1. līdz 6. punktā, 21. panta 1. un 2.
punktā. Izcelsmes dalībvalsts kompetentās
iestādes nodrošina Ö finanšu
iestādes Õ meitas uzņēmuma uzraudzību
saskaņā ar Ö 10. panta
1. punktu, 19. līdz 22. pantu, 40. pantu, 42. līdz
52. pantu un 54. pantu Õ 5. panta 3. punktu, 16., 17., 26., 28., 29., 30. un 32. pantu. ê 2000/12/EK 19.pants
(sestais teikums) (pielāgots) 2. Ja kāda finanšu iestāde, Ö kas minēta
1. punkta pirmajā daļā Õ uz ko attiecas šis punkts, vairs neatbilst kādam no
nosacījumiem, izcelsmes dalībvalsts to paziņo
uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām
iestādēm, un tad uz darbībām, ko
uzņēmējā dalībvalstī veic šī Ö finanšu Õ iestāde,
attiecas attiecīgās uzņēmējas dalībvalsts likumi. ê 2000/12/EK 19.
pants
ceturtais teikums (pielāgots) 3. Pēc vajadzīgo grozījumu
izdarīšanas šajā punktā minētos noteikumus Ö Noteikumus, kas
minēti 1. un 2. punktā, Õ mutatis mutandis
piemēro Ö 1. punkta
pirmajā daļā minētās finanšu iestādes Õ meitas
uzņēmumiem. Cita starpā, vārdu
«kredītiestāde» aizstāj ar «finanšu iestāde, kas atbilst
19. panta nosacījumiem», un vārdu «atļauja» ar «juridiskais
statuss». ê 2000/12/EK 19.
panta 5. un 6. teikums (pielāgots) Direktīvas 20.
panta 3. punkta otro daļu izsaka šādi: ««Izcelsmes
dalībvalsts kompetentās iestādes arī dara zināmu finanšu
meitas iestādes pašu kapitāla apjomu un tās
kredītiestādes konsolidēto maksātspējas koeficientu,
kura ir tās mātes uzņēmums».» Ja kāda finanšu
iestāde, uz ko attiecas šis punkts, vairs neatbilst kādam no
nosacījumiem, izcelsmes dalībvalsts to paziņo
uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm,
un tad uz darbībām, ko uzņēmējā
dalībvalstī veic šī iestāde, attiecas attiecīgās
uzņēmējas dalībvalsts likumi. ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 3. iedaļa
Tiesību veikt uzņēmējdarbību izmantojums Õ ê 2000/12/EK 20.
panta 1., 2. un 3. punkta 1. un 2. teikums (pielāgots) 25. pants Tiesību
veikt uzņēmējdarbību izmantojums 1. Kredītiestāde, kas
vēlas izveidot filiāli citas dalībvalsts teritorijā, par to
paziņo izcelsmes dalībvalsts kompetentajām iestādēm. 2. Dalībvalsts
Ö Dalībvalstis Õ nosaka, ka
kredītiestādes, kas vēlas izveidot filiāli citas
dalībvalsts teritorijā, 1. punktā paredzētajā
paziņojumā sniedz šādu informāciju: (a) dalībvalsts, kuras teritorijā
tā plāno izveidot filiāli; (b) darbības programma, kurā inter
alia izklāstīti paredzētās
uzņēmējdarbības veidi un filiāles organizatoriskā
uzbūve; (c) adrese uzņēmējā
dalībvalstī, kur var iegūt dokumentus; (d) to personu vārdi, kas Ö būs
atbildīgas Õ atbild par filiāles vadību. 3. Ja izcelsmes dalībvalsts
kompetentajām iestādēm, ņemot vērā
paredzētās darbības, nav iemesla apšaubīt
kredītiestādes vadības struktūras piemērotību vai
finanšu stāvokli, tās trīs mēnešos pēc visas 2.
punktā minētās informācijas saņemšanas to dara
zināmu uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām
iestādēm un par to informē attiecīgo
kredītiestādi. Izcelsmes dalībvalsts kompetentās
iestādes arī dara zināmu kredītiestādes pašu
kapitāla apjomu un maksātspējas koeficientu. ê 2000/12/EK 19.
panta 5. teikums (pielāgots) Ö Atkāpjoties
no otrās daļas, 24. pantā minētajos
gadījumos Õ “Iizcelsmes
dalībvalsts kompetentās iestādes arī dara zināmu finanšu
meitas iestādes pašu kapitāla apjomu un tās
kredītiestādes konsolidēto maksātspējas koeficientu,
kura ir tās mātes uzņēmums.” ê 2000/12/EK 20.
panta 3. punkta 3. teikums (pielāgots) 4. Ja izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes
atsakās sniegt uzņēmējas dalībvalsts
kompetentajām iestādēm 2. punktā minēto
informāciju, tās paziņo attiecīgai Ö kredītiestādei Õ iestādei šā atteikuma iemeslus trīs
mēnešos pēc informācijas saņemšanas. Šis atteikums vai atbildes nesniegšana dod
tiesības griezties izcelsmes dalībvalsts tiesā. ê 2000/12/EK 20.
panta 4. līdz 7. punkts (pielāgots) 26. pants 14. Pirms
kredītiestādes filiāle sāk darboties, divos mēnešos
pēc 25. punktā 3. punktā
minētās informācijas saņemšanas uzņēmējas
dalībvalsts kompetentās iestādes sagatavojas
kredītiestādes pārraudzībai saskaņā ar Ö 5. iedaļu Õ 22. pantu un vajadzības gadījumā
norāda nosacījumus, ar kuriem vispārēja labuma
interesēs šīs darbības jāveic uzņēmējā
dalībvalstī. 25. Saņemot
paziņojumu no uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām
iestādēm vai, nesaņemot nekādu paziņojumu no šīm
iestādēm, 14. punktā paredzētā
termiņa beigās var izveidot filiāli un Ö var Õ sākt
darbību. 36. Ja
mainās kādi no datiem, ko iesniedz saskaņā ar Ö 25. panta
b), c) vai d) punktu Õ 2. punkta b), c) vai d) apakšpunktu,
kredītiestāde rakstiski ziņo par šīm
pārmaiņām izcelsmes dalībvalsts un uzņēmējas
dalībvalsts kompetentajām iestādēm ne vēlāk
kā mēnesi pirms to īstenošanas, lai izcelsmes dalībvalsts
kompetentās iestādes varētu pieņemt lēmumu par
izmaiņām saskaņā ar Ö 25.
punktu Õ 3. punktu un uzņēmējas
dalībvalsts kompetentās iestādes - saskaņā ar Ö šī panta
1. Õ 4. punktu. 47. Uzskata,
ka Ö 25. pantā
un šī panta 1. un 2. punktā Õ 1. līdz 5. punktā
paredzētā kārtība ir ievērota attiecībā uz
filiālēm, kuras saskaņā ar uzņēmējās
dalībvalstīs spēkā esošajiem noteikumiem darbību
sākušas pirms 1993. gada 1. janvāra. No Ö šīs Õ iepriekšminētās dienas uz tām attiecas šā
panta Ö 3. Õ 6. punkts un Ö 23. pants,
2. un 5. iedaļa un 43. pants Õ 18., 19., 22. un 29. pants. ê 2000/12/EK 1.
panta 3. punkta pēdējais teikums 27. pants Visas visas
darījumu vietas, ko vienā dalībvalstī izveidojusi
kredītiestāde, kuras pārvaldes struktūras ir citā
dalībvalstī, uzskata par vienu filiāli;. ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 4. iedaļa
Brīvības sniegt pakalpojumus izmantojums Õ ê 2000/12/EK 21.
pants (pielāgots) 28. pants Brīvības
sniegt pakalpojumus izmantojums 1. Visas
kredītiestādes, kas vēlas pirmo reizi izmantot brīvību
sniegt pakalpojumus, darbojoties citas dalībvalsts teritorijā,
informē izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes par I
pielikuma sarakstā minētajām darbībām, kuras tā
paredzējusi veikt. 2. Mēneša laikā
pēc 1. punktā Ö paredzētā Õ minētā paziņojuma saņemšanas
izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes to nosūta
uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām
iestādēm. 3. Šis pants neietekmē
tiesības, ko ieguvušas kredītiestādes, kuras sniedz pakalpojumus
jau pirms 1993. gada 1. janvāra. ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 5. iedaļa
Uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestāžu pilnvaras Õ ê 2000/12/EK 22.
panta 1. punkts (pielāgots) 29. pants Uzņēmējas
dalībvalsts kompetento iestāžu pilnvaras 1. Uzņēmējas dalībvalstis var statistikas
vajadzībām noteikt, ka visas kredītiestādes ar
filiālēm to teritorijā regulāri ziņo
uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm
par savu darbību tās teritorijā. Pildot pienākumus, kurus tām nosaka Ö 41. Õ 27. pants, uzņēmējas dalībvalstis
drīkst noteikt, ka citu dalībvalstu kredītiestāžu
filiāles sniedz tādas pašas ziņas, kādas šajā
nolūkā sniedz pašmāju kredītiestādes. ê 2000/12/EK 22.
panta 2. līdz 4. punkts (pielāgots) 30. pants 12. Ja
uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes
konstatē, ka Ö kredītiestāde Õ iestāde, kurai ir filiāle vai kura sniedz
pakalpojumus tās teritorijā, neatbilst likumiem, kas pieņemti šajā
valstī, piemērojot šīs direktīvas noteikumus par
uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestāžu
pilnvarām, tad minētās iestādes liek attiecīgajai Ö kredītiestādei Õ iestādei stāvokli labot. 23. Ja
attiecīgā Ö kredītiestāde Õ iestāde vajadzīgos pasākumus neveic,
uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes par to
informē izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes. Izcelsmes dalībvalsts kompetentās
iestādes, cik drīz vien iespējams, veic visus vajadzīgos
pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgā Ö kredītiestāde Õ iestāde stāvokli labo. Šo pasākumu
būtību dara zināmu uzņēmējas dalībvalsts
kompetentajām iestādēm. 34. Ja
pretēji izcelsmes dalībvalsts veiktajiem pasākumiem vai
tādēļ, ka šie pasākumi izrādās nepiemēroti
vai nav attiecīgajā valstī veicami, kredītiestāde
turpina pārkāpt Ö 1. Õ 2. punktā minētos likumus, kas ir
spēkā uzņēmējā dalībvalstī,
pēdējā, informējusi izcelsmes dalībvalsts
kompetentās iestādes, var veikt piemērotus pasākumus, lai
novērstu turpmākas nelikumības vai noteiktu sodus par tām,
un, ciktāl vajadzīgs, liegtu šai Ö kredītiestādei Õ iestādei tās teritorijā veikt jaunus
darījumus. Dalībvalstis gādā, lai to teritorijā
juridiskos dokumentus, kas vajadzīgi šādu pasākumu pieņemšanai,
būtu iespējams paziņot kredītiestādēm. ê 2000/12/EK 22.
panta 5. punkts (pielāgots) 31. pants 5. Noteikumi Ö 29. un
30. pantā Õ 1. līdz 4. punktā neiespaido
uzņēmējas dalībvalsts tiesības veikt piemērotus
pasākumus, lai novērstu to teritorijā izdarītos
pārkāpumus, kas ir pretrunā ar likumiem, kas pieņemti
vispārēja labuma interesēs, vai sodītu par tiem. Šajās
tiesībās ietilpst iespēja liegt pārkāpējām Ö kredītiestādēm Õ iestādēm sākt jaunus darījumus
tās teritorijā. ê 2000/12/EK 22.
panta 6. punkts (pielāgots) 32. pants 6. Visi pasākumi, kas noteikti, piemērojot Ö 30. panta
2. un 3. pantu vai 31. pantu Õ 3., 4. vai 5. punktu, kuri paredz sodus vai
ierobežojumus attiecībā uz brīvības sniegt pakalpojumus
izmantojumu, pienācīgi jāpamato un jādara zināmi
attiecīgajai Ö kredītiestādei Õ iestādei. Par šādu pasākumu drīkst
griezties tiesā dalībvalstī, kuras iestādes to
pieņēmušas. ê 2000/12/EK 22.
panta 7. punkts (pielāgots) 33. pants 7. Pirms Ö 30. pantā Õ 2., 3. un 4. punktā
noteiktās procedūras izpildes uzņēmējas
dalībvalsts kompetentās iestādes ārkārtas
gadījumos var veikt visus vajadzīgos piesardzības
pasākumus, lai aizsargātu noguldītāju,
ieguldītāju un visu to intereses, kam pakalpojumus sniedz. Par šādiem
pasākumiem iespējami drīz jāinformē Komisija un
attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes. Apspriedusies ar attiecīgo
dalībvalstu kompetentajām iestādēm, Komisija var nolemt, ka
attiecīgajai dalībvalstij jāgroza vai jāatceļ šie
pasākumi. ê 2000/12/EK 22.
panta 8. punkts (pielāgots) 34. pants 8. Uzņēmējas dalībvalstis var veikt attiecīgus
pasākumus, lai to teritorijā novērstu turpmākas
nelikumības vai noteiktu sodus par tām, izmantojot pilnvaras, kas
tām ir piešķirtas saskaņā ar šo direktīvu. Šajās
tiesībās ietilpst iespēja liegt Ö kredītiestādēm Õ iestādēm sākt jaunus darījumus
tās teritorijā. ê 2000/12/EK 22.
panta 9. punkts (pielāgots) 35. pants 9. Ja atļauju atsauc, informē uzņēmējas
dalībvalsts kompetentās iestādes, un tās veic
attiecīgus pasākumus, lai to teritorijā liegtu attiecīgai Ö kredītiestādei Õ iestādei veikt turpmākus darījumus un
aizsargātu ieguldītāju intereses. ê 2000/12/EK 22.
panta 10. punkts (pielāgots) 36. pants 10. Dalībvalstis dara Komisijai zināmu to gadījumu skaitu
un būtību, kad ir bijis atteikums saskaņā ar Ö 25. un
26. pantu Õ 20. panta 1. līdz 6. punktu vai kad ir veikti
pasākumi saskaņā ar Ö 30. panta
3. punktu Õ šā panta 4. punktu. ê 2000/12/EK 22.
panta 11. punkts (pielāgots) 37. pants 11.Ö Šī
daļa Õ Šis pants neliedz kredītiestādēm, kuru
galvenais birojs ir kādā citā dalībvalstī,
reklamēt uzņēmējā dalībvalstī savus
pakalpojumus ar visiem pieejamiem saziņas līdzekļiem, ievērojot
normas, kas reglamentē šādas reklāmas formu un saturu un kas ir
pieņemtas vispārēja labuma interesēs. ê 2000/12/EK IV SADAĻA ATTIECĪBAS AR TREŠĀM VALSTĪM ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 1. iedaļa.
Paziņošana par trešo valstu uzņēmumiem un nosacījumi
iekļūšanai šo valstu tirgos Õ ê 2000/12/EK 23. pants
(pielāgots) Trešu valstu
uzņēmumu meitas uzņēmumu paziņošana un nosacījumi
iekļūšanai šo valstu tirgos 1. Dalībvalstu kompetentās iestādes informē Komisiju 1
un citu dalībvalstu kompetentās iestādes: a) par visām
atļaujām, kas piešķirtas tiešam vai netiešam meitas
uzņēmumam, kura vienu vai vairākus mātes
uzņēmumus reglamentē kādas trešās valsts likumi. b) ikreiz, kad šāds
mātes uzņēmums iegūst tik lielu līdzdalību
kādā Kopienas kredītiestādē, ka pēdējā
minētā kļūst par tā meitas uzņēmumu, Ja atļauja ir piešķirta
tiešam vai netiešam meitas uzņēmumam, kura viena vai vairāku
mātes uzņēmumu darbību reglamentē trešo valstu likumi,
uzņēmumu grupas struktūru uzrāda paziņojumā, ko
kompetentās iestādes adresē Komisijai saskaņā ar 11.
pantu. 2. Dalībvalstis
informē Komisiju par vispārīgām grūtībām, ar
kādām saduras to kredītiestādes, sākot vai veicot
banku darbību kādā trešā valstī. 3. Komisija
saskaņā ar 4. un 5. punktu regulāri izstrādā
ziņojumu, kurā izskata režīmu, ko trešās valstīs
piemēro Kopienas kredītiestādēm attiecībā uz
banku darbības sākšanu un veikšanu un līdzdalības iegūšanu
trešu valstu kredītiestādēs. Komisija šos ziņojumus
kopā ar attiecīgiem priekšlikumiem iesniedz Padomei. 4. Ja,
pamatojoties uz 3. punktā minētajiem ziņojumiem vai citu
informāciju, Komisija konstatē, ka kāda trešā valsts
nenodrošina Kopienas kredītiestādēm tikpat efektīvu
iekļūšanu tirgū, kā Kopiena nodrošina šīs trešās
valsts kredītiestādēm, Komisija var iesniegt Padomei priekšlikumus
par vajadzīgo pilnvaru piešķiršanu sarunām, lai Kopienas
kredītiestādēm panāktu līdzvērtīgas
konkurences iespējas. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu
balsu vairākumu. 5. Ja,
pamatojoties uz 1. punktā minētajiem ziņojumiem vai citu
informāciju, Komisija konstatē, ka Kopienas
kredītiestādēm trešā valstī nepiemēro
režīmu, kas nodrošina tādas pašas konkurences iespējas,
kādas ir šīs valsts kredītiestādēm, un ka nav
izpildīti nosacījumi efektīvai iekļūšanai tirgū,
Komisija var sākt sarunas, lai stāvokli labotu. 6. Pirmajā
daļā minētajos gadījumos saskaņā ar
procedūru, kas noteikta 60. panta 2. punktā, jebkurā laikā
un papildus sarunu sākšanai var arī pieņemt lēmumu, ka
attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm
jāierobežo vai jāatceļ lēmumi attiecībā uz
atļaujas pieteikumiem, kas iesniegti lēmuma pieņemšanas
laikā vai vēlāk, un attiecībā uz līdzdalības
iegūšanu, ko veic tieši vai netieši mātes uzņēmumi, kurus
reglamentē attiecīgās trešās valsts likumi. Šādi
pasākumi nedrīkst būt ilgāki par trim mēnešiem. Pirms šā trīs
mēnešu termiņa beigām, ņemot vērā sarunu
rezultātus, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu
balsu vairākumu var izlemt, vai pasākumus turpināt
piemērot. 6. Ja
Komisija konstatējusi vienu no 4. un 5. punktā
aprakstītajām situācijām, dalībvalstis pēc
tās lūguma to informē: (a) par visiem
atļaujas pieteikumiem, kurus iesniedzis kāds tiešs vai netiešs meitas
uzņēmums, kura vienu vai vairākus mātes uzņēmumus
reglamentē attiecīgās trešās valsts likumi; (b) ja tās
saskaņā ar 16. pantu ir informētas, ka šāds mātes
uzņēmums gatavojas iegūt tādu līdzdalību Kopienas
kredītiestādē, lai pēdējā kļūtu par
tās meitas uzņēmumu. Šis pienākums sniegt
informāciju nav spēkā, ja ir panākta vienošanās ar 4.
vai 5. punktā minēto trešu valsti vai ja 5. punkta otrajā un trešajā
daļā minētie pasākumi vairs nav spēkā. 7. Pasākumi,
ko veic saskaņā ar šo pantu, ir saderīgi ar Kopienas
saistībām, kādas tai ir saskaņā ar divpusējiem
vai daudzpusējiem starptautiskiem līgumiem, kas reglamentē
kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu. ê 2000/12/EK Art. 24 (pielāgots) è1 Direktīva
2004/xx/EK 3. panta 7. punkts 38. pants Tādu
kredītiestāžu filiāles, kuru galvenie biroji ir ārpus
Kopienas 1. Kredītiestāžu
filiālēm, kuru galvenie biroji ir ārpus Kopienas, sākot vai
izvēršot darbību, dalībvalstis nepiemēro noteikumus, kas
rada labvēlīgāku režīmu par to, kādu piemēro to
kredītiestāžu filiālēm, kuru galvenie biroji ir
Kopienā. 2. Kompetentās iestādes dara
zināmas Komisijai un è1 Eiropas
Banku komitejai çPadomdevējai komitejai banku jautājumos
filiāļu atļaujas, kas piešķirtas
kredītiestādēm, kuru pārvaldes struktūras ir
ārpus Kopienas. 3. Neierobežojot 1. punktu, Kopiena
var ar nolīgumiem, ko saskaņā ar
Līgumu noslēdz ar vienu vai vairākām trešām
valstīm, piekrist piemērot noteikumus, kas,
pamatojoties uz savstarpības principu, piešķir vienādu
režīmu visā Kopienas teritorijā to kredītiestāžu
filiālēm, kuru pārvaldes struktūras ir ārpus Kopienas. ò jauns 2. iedaļa Sadarbība ar trešo valstu
kompetentajām iestādēm konsolidētas uzraudzības
jomā ê 2000/12/EK 25.
pants 39. pants 1. Komisija var iesniegt Padomei
priekšlikumus pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc
savas iniciatīvas, lai apspriestu nolīgumus ar vienu vai
vairākām trešām valstīm par konsolidētas
uzraudzības līdzekļiem attiecībā uz: (a) kredītiestādēm, kuru mātes uzņēmumu
vadība atrodas kādā trešā valstī;, un (b) trešā valstī izvietotām
kredītiestādēm, kuru mātes uzņēmumu,
neatkarīgi no tā, vai tie ir kredītiestādes, vai finanšu
līdzdalības sabiedrības, vadība atrodas Kopienā. 2. Ar 1. punktā
minētajiem nolīgumiem cenšas nodrošināt, ka: (a) dalībvalstu kompetentās iestādes var iegūt
informāciju, kas nepieciešama Kopienā izvietotu tādu
kredītiestāžu vai finanšu iestāžu konsolidētai
uzraudzībai, ņemot vērā to konsolidēto finanšu
situāciju, kurām ir meitas uzņēmumi -
kredītiestādes vai finanšu iestādes, kas atrodas ārpus
Kopienas, vai kurām ir dalība šādās iestādēs; (b) trešo valstu kompetentās iestādes var saņemt
informāciju, kas nepieciešama tādu mātes uzņēmumu
uzraudzībai, kuru vadība atrodas to teritorijās un kurām ir
meitas uzņēmumi - kredītiestādes vai finanšu iestādes,
kas atrodas vienā vai vairākās dalībvalstīs, vai kam
ir līdzdalība šādās iestādēs. ê Direktīva
2004/xx/EK 3. panta 8. punkts 3. Neskarot Eiropas Kopienas
dibināšanas līguma 300. panta 1. un 2. punktu,
Komisija ar Eiropas Banku komitejas palīdzību pārbauda
1. punktā minēto sarunu rezultātus un radušos
situāciju. ê 2000/12/EK V SADAĻA ê 2000/12/EK ð jauns KONSULTATĪVAS UZRAUDZĪBAS ð UN INFORMĀCIJAS SNIEGŠANAS ï PRINCIPI UN METODES ê 2000/12/EK 1. NODAĻA KONSULTATĪVAS UZRAUDZĪBAS
PRINICPI ò jauns 1. iedaļa Izcelsmes un
uzņēmējas dalībvalsts kompetence ê 2000/12/EK 26.
pants (pielāgots) 40. pants Izcelsmes
dalībvalsts pārraudzības kompetence 1. Izcelsmes dalībvalsts
kompetentās iestādes ir atbildīgas par kredītiestādes
un saskaņā ar Ö 23. UN
24. Õ 18. un 19. panta noteikumiem veikto darbību
uzraudzību, neierobežojot šīs direktīvas noteikumus, kas nosaka
uzņēmējas dalībvalsts iestāžu atbildību. 2. Šā panta 1. punkts
neliedz veikt konsolidētu uzraudzību saskaņā ar šo
direktīvu. ê 2000/12/EK 27.
pants (pielāgots) 41. pants Uzņēmējas
dalībvalsts kompetence Līdz turpmākai koordinācijai
uzņēmējas dalībvalstis sadarbībā ar izcelsmes
dalībvalsts kompetento iestādi joprojām atbild par
kredītiestāžu filiāļu likviditātes uzraudzību. Ciktāl tas nav pretrunā Eiropas
Monetārās sistēmas ieviešanas pasākumiem,
uzņēmēja dalībvalsts joprojām pilnībā atbild
par pasākumiem, kas ir saistīti ar tās monetārās
politikas īstenošanu. Šādi pasākumi nedrīkst noteikt
režīmu, kurš diskriminētu vai ierobežotu tādēļ, ka
kādai kredītiestādei atļauja ir piešķirta citā
dalībvalstī. ê 2000/12/EK 28.
pants (pielāgots) 42. pants Sadarbība
uzraudzības jomā Attiecīgo dalībvalstu
kompetentās iestādes cieši sadarbojas, lai uzraudzītu tādu
kredītiestāžu darbību, kas ar tur izveidotām
filiālēm darbojas vienā vai vairākās
dalībvalstīs, kuras nav dalībvalstis, kurās ir to galvenie
biroji. Tās cita citai sniedz visu informāciju par šādu
kredītiestāžu vadību un īpašumtiesībām, kas var
sekmēt to uzraudzību un attiecīgo apstākļu
pārbaudi nolūkā izsniegt tām atļauju, un visu
informāciju, kas var atvieglināt to pārraudzību, jo
īpaši attiecībā uz likviditāti, maksātspēju,
noguldījumu garantijām, liela riska
darījumu ierobežojumu, vadības un grāmatvedības
organizāciju un iekšējās kontroles mehānismiem. ê 2000/12/EK 29.
pants (pielāgots) 43. pants Citā
dalībvalstī izveidotu filiāļu pārbaude uz vietas 1. Uzņēmējas
dalībvalstis nosaka, ka, ja kredītiestāde, kam atļauja piešķirta
citā dalībvalstī, darbojas tās teritorijā ar
filiāles starpniecību, izcelsmes dalībvalsts kompetentās
iestādes var pēc uzņēmējas dalībvalsts kompetento
iestāžu informēšanas pašas vai ar to personu starpniecību, kam
tās dod šo uzdevumu, veikt Ö 42. Õ 28. pantā minētās informācijas
pārbaudi uz vietas. 2. Lai pārbaudītu
attiecīgās filiāles, izcelsmes dalībvalsts kompetentās
iestādes var arī izmantot kādu no citām
procedūrām, kas minētas Ö 141. pantā Õ 141. panta 7. punktā. 3. Šis
pants Ö Šī panta
1. un 2. punkts Õ neiespaido
uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestāžu
tiesības, pildot uzdevumus, ko nosaka šī direktīva, veikt to
teritorijā izveidotu filiāļu pārbaudes uz vietas. ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 2. iedaļa
Informācijas apmaiņa un dienesta noslēpums Õ ê 2000/12/EK 30.
panta 1. līdz 3. punkts (pielāgots) 44. pants Informācijas
apmaiņa un dienesta noslēpums 1. Dalībvalstis nosaka, ka
visām personām, kas strādā vai strādājušas
kompetentajās iestādēs, kā arī revidentiem un
ekspertiem, kas darbojas kompetento iestāžu uzdevumā, ir
pienākums glabāt dienesta noslēpumu. Ö Nekādu Õ Tas nozīmē, ka konfidenciālu
informāciju, ko tās var saņemt, pildot pienākumus,
nedrīkst izpaust nevienai personai vai iestādei, izņemot
pārskata vai apkopojuma formā tā, ka nevar noteikt atsevišķas
Ö kredītiestādes Õ iestādes, izņemot gadījumus, uz kuriem
attiecas krimināltiesības. Tomēr, ja kredītiestādi atzīst
par bankrotējušu vai ir pieņemts lēmums par tās
likvidāciju, konfidenciālu informāciju, kas neattiecas uz trešām
personām, kuras iesaistītas mēģinājumos
kredītiestādi glābt, var izpaust civillietās vai
komerclietās. 2. Dažādu dalībvalstu
kompetentajām iestādēm 1. punkts neliedz apmainīties ar
informāciju saskaņā ar šo direktīvu un citām direktīvām,
ko piemēro kredītiestādēm. Uz šo informāciju attiecas
pienākums glabāt dienesta noslēpumu, kā norādīts
1. punktā. ê 2000/12/EK 30.
panta 4. punkts (pielāgots) 45. pants 4. Kompetentās iestādes, kas saņem konfidenciālu
informāciju saskaņā ar Ö 44. pantu Õ 1. vai 2. punktu, var to izmantot vienīgi savu
uzdevumu izpildē Ö un tikai
šādiem mērķiem Õ : (a) lai pārbaudītu, ka ir izpildīti nosacījumi,
kas reglamentē kredītiestāžu darbības sākšanu, un
veicinātu šādas uzņēmējdarbības vienotu vai
individuālu pārzināšanu, jo īpaši attiecībā uz
likviditāti, maksātspēju, liela riska darījumiem,
vadības un grāmatvedības organizāciju un iekšējās
kontroles mehānismiem;, vai (b) piemērotu sankcijas;, vai (c) administratīvā sūdzībā par
kompetentās iestādes lēmumu;, vai (d) tiesas procesos, ko sāk saskaņā ar Ö 55. Õ 33. pantu vai īpašiem noteikumiem, ko nosaka šī
direktīva, kā arī citas direktīvas, kas pieņemtas kredītiestāžu
jomā. ê 2000/12/EK 30.
panta 3. punkts (pielāgots) 46. pants 3. Sadarbības līgumus, kas paredz dalīties
informācijā ar trešo valstu kompetentajām iestādēm vai
šo valstu iestādēm vai institūcijām, kuras definētas 5. un 6. punktā Ö 47. pantā
un 48. panta 1. punktā Õ, dalībvalstis
var slēgt tikai tad, ja uz sniedzamo informāciju attiecas dienesta
noslēpuma garantijas, kas ir vismaz līdzvērtīgas tām,
kuras minētas šajā pantā. Šādas informācijas
apmaiņai jāpastāv minēto iestāžu un institūciju
uzraudzības uzdevuma izpildes nolūkā. Kad informācijas izcelsme ir
kādā citā dalībvalstī, to var izpaust vienīgi ar
to kompetento iestāžu skaidru piekrišanu, kuras sniegušas šo
informāciju, un, vajadzības gadījumā, vienīgi
nolūkiem, kam šīs iestādes devušas savu piekrišanu. ê 2000/12/EK 30.
panta 5. punkts (pielāgots) 47. pants 5. Šā panta 1. un
4. punkts Ö 44. panta
1. punkts un 45. pants Õ neliedz
apmainīties ar informāciju kādā dalībvalstī, ja
tajā ir divas vai vairāk kompetentās iestādes, vai
dalībvalstu starpā, starp kompetentajām iestādēm un Ö šādām
iestādēm Õ : (a) par citu finanšu organizāciju un apdrošināšanas
sabiedrību un par finanšu tirgu uzraudzību atbildīgām
iestādēm,; (b) kredītiestāžu likvidēšanā un maksājumu
pārtraukšanā un citās līdzīgās
procedūrās iesaistītām struktūrām,; (c) personām, kas atbild par likumā paredzētām
kredītiestāžu un citu finanšu iestāžu uzskaites
pārbaudēm, veicot uzraudzības uzdevumus, un Ö Tie arī
neliedz Õ izpaust
iestādēm, kas vada kompensācijas shēmas, informāciju,
kas ir vajadzīga to pienākumu izpildei. Ö Abos
gadījumos Õ uz šo informāciju attiecas profesionālā
noslēpuma pienākums, kā paredzēts Ö 44. panta Õ 1. punktā. ê 2000/12/EK 30.
panta 6. un 7. punkts (pielāgots) 48. pants 16. Neatkarīgi
no noteikumiem Ö 44. līdz
46. pantā Õ 1. līdz 4. punktā dalībvalstis var
atļaut informācijas apmaiņu starp kompetentajām
iestādēm un Ö šādām
iestādēm Õ: (a) iestādēm, kas pārrauga kredītiestāžu
likvidēšanā un maksājumu pārtraukšanā un citās
līdzīgās procedūrās iesaistītas struktūras;, vai (b) iestādēm, kas pārrauga personas, kas veic
likumā noteikto grāmatvedības dokumentu revīziju apdrošināšanas
sabiedrībās, kredītiestādēs, ieguldījumu
sabiedrībās un citās finanšu iestādēs. Ö Šādos
gadījumos Õ dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā paredzēto
iespēju, prasa, lai būtu izpildīti vismaz šādi
nosacījumi: (a) informācijai Ö jābūt
paredzētai Õ ir paredzēta pirmajā daļā
minētā uzraudzības uzdevuma izpildei, uz šādu
informāciju attiecas dienesta noslēpuma pienākums, kā
noteikts 1. punktā,; (b) uz šādu informāciju Ö jāattiecina Õ attiecas dienesta noslēpuma pienākums, kā
noteikts Ö 44. panta Õ 1. punktā,; (c) kad informācijas izcelsme ir kādā citā
dalībvalstī, to var izpaust vienīgi ar to kompetento
iestāžu skaidru piekrišanu, kuras sniegušas šo informāciju, un,
vajadzības gadījumā, vienīgi nolūkiem, kam
minētās iestādes devušas savu piekrišanu. Dalībvalstis dara Komisijai un pārējām
dalībvalstīm zināmus to iestāžu nosaukumus, kuras var
saņemt informāciju saskaņā ar šo punktu. 27. Neatkarīgi
no noteikumiem Ö 44. līdz
46. pantā Õ 1. līdz 4. punktā dalībvalstis, lai
stiprinātu finanšu sistēmas stabilitāti un arī
vienotību, var atļaut informācijas apmaiņu starp
kompetentajām iestādēm un iestādēm vai
institūcijām, kas saskaņā ar likumu atbild par
uzņēmējdarbības likumu pārkāpumu atklāšanu
un izmeklēšanu. Ö Šādos
gadījumos Õ dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā paredzēto
iespēju, prasa, lai būtu izpildīti vismaz šādi
nosacījumi: (a) informācija ir paredzēta pirmajā daļā
minētā uzdevuma izpildei, (b) uz šādu informāciju Ö jāattiecina Õ attiecas dienesta noslēpuma pienākums, kā
noteikts Ö 44. panta Õ 1. punktā,; (c) kad informācijas izcelsme ir kādā citā
dalībvalstī, to var izpaust vienīgi ar to kompetento
iestāžu skaidru piekrišanu, kuras sniegušas šo informāciju, un,
vajadzības gadījumā, vienīgi nolūkiem, kam
minētās iestādes devušas savu piekrišanu. Ja kādā dalībvalstī
iestādēm vai institūcijām, kas minētas pirmajā
daļā, atklāšanas vai izmeklēšanas uzdevumu palīdz
pildīt personas, kas šim nolūkam norīkotas, ņemot
vērā viņu īpašo kompetenci, un kas nestrādā
valsts sektorā, uz šādām personām drīkst
attiecināt pirmajā daļā Ö norādīto Õ paredzēto informācijas apmaiņu ar
otrajā daļā paredzētajiem nosacījumiem. Lai ieviestu Ö trešo
daļu Õ otrās daļas trešo ievilkumu, pirmajā
daļā minētās iestādes vai institūcijas
kompetentajām iestādēm, kas sniegušas attiecīgo
informāciju, paziņo to personu vārdus un tiešos pienākumus,
kam tā jānosūta. Dalībvalstis dara Komisijai un
pārējām dalībvalstīm zināmus to iestāžu
nosaukumus, kuras var saņemt informāciju saskaņā ar šo Ö pantu Õ punktu. Līdz 2000. gada 31.
decembrim Komisija izstrādā ziņojumu
par šā Ö panta Õ punkta noteikumu piemērojumu. ê 2000/12/EK 30.
panta 8. punkts (pielāgots) 49. pants 8. Ö Šī
iedaļa Õ Šis pants neliedz kompetentai iestādei
nosūtīt Ö informāciju
šādām iestādēm to uzdevumu veikšanai Õ: (a) centrālajām bankām un citām
institūcijām, kas pilda monetārām iestādēm
līdzīgas funkcijas,; (b) vajadzības gadījumā citām valsts
iestādēm, kas būtu atbildīgas par norēķinu
sistēmu uzraudzīšanu. informāciju, kas
paredzēta to uzdevuma veikšanai, tTāpat
tas neliedz šīm iestādēm vai institūcijām
nosūtīt kompetentajām iestādēm tādu
informāciju, kāda tām ir vajadzīga Ö 45. panta Õ 4. punkta nolūkiem. Uz informāciju, kas saņemta šajā
sakarā, attiecas Ö 44. panta Õ 1. punktā Ö norādītais Õ paredzētais dienesta noslēpuma pienākums. ê 2000/12/EK 30.
panta 3. punkta 1. un 2. teikums (pielāgots) 50. pants 9. Turklāt nNeatkarīgi no Ö 44. panta
1. punktā un 45. pantā Õ 1. un 4. punktā minētajiem noteikumiem
dalībvalstis atbilstīgi likumu noteikumiem var atļaut sniegt
noteiktu informāciju citiem valsts pārvaldes departamentiem, kas
atbild par likumiem attiecībā uz kredītiestāžu, finanšu
iestāžu, ieguldījumu sabiedrību
un apdrošināšanas pakalpojumu uzraudzību, un inspektoriem, kas
strādā minēto struktūrvienību interesēs. Šādu informāciju drīkst izpaust
vienīgi tad, ja tas vajadzīgs pārraudzībai. ê 2000/12/EK 30.
panta 9. punkta 3. teikums (pielāgots) 51. pants Dalībvalstis tomēr
nosaka, ka informāciju, ko saņem saskaņā ar Ö 44. panta
2. punktu un 47. pantu, Õ 2. un 5. punktu vai Ö informāciju,
ko Õ iegūst Ö 43. Õ 29. panta 1. un 2. punktā minētajās
pārbaudēs uz vietas, nekādā gadījumā
nedrīkst izpaust šajā Ö pantā Õ punktā minētajos apstākļos
citādi, kā vien ar to kompetento iestāžu nepārprotamu
piekrišanu, kuras šo informāciju sniegušas, vai ar to dalībvalstu
kompetento iestāžu nepārprotamu piekrišanu, kurās
attiecīgā pārbaude izdarīta. ê 2000/12/EK 30.
panta 10. punkts (pielāgots) 52. pants 10.Šis pants Ö Šī
iedaļa Õ neliedz Ö dalībvalsts Õ kompetentajām
iestādēm darīt zināmu ieskaita iestādei vai citai
līdzīgai iestādei, kas saskaņā ar likumu kādam no
to dalībvalstu tirgiem sniedz ieskaita vai norēķinu pakalpojumus,
Ö 44. līdz
46. pantā Õ 1. līdz 4. punktā minēto
informāciju, lai nodrošinātu pienācīgu šo iestāžu
darbību sakarā ar tirgus dalībnieku saistību
pārkāpumiem vai iespējamiem saistību pārkāpumiem.
Uz informāciju, kas saņemta šajā sakarā, attiecas Ö 44. panta Õ 1. punktā
paredzētais dienesta noslēpuma pienākums.Dalībvalstis
tomēr gādā, lai gadījumā, kas paredzēts šajā
Ö pantā Õ daļā, saskaņā ar Ö 44. panta Õ 2. punktu
saņemtu informāciju nevarētu izpaust bez nepārprotamas
piekrišanas, kuru sniegušas kompetentās iestādes, kas sniegušas šo
informāciju. ò jauns 3. iedaļa Par gada pārskatu un
konsolidēto pārskatu juridisko pārraudzību atbildīgo
personu pienākumi ê 2000/12/EK 31. pants
(pielāgots) 53. pants Par gada
pārskatu un konsolidēto pārskatu juridisko pārraudzību
atbildīgo personu pienākumi 1. Dalībvalstis paredz, ka: a) katrai saskaņā ar Padomes Ö astoto Õ Direktīvu
84/253/EEK[26]
pilnvarotai personai, kas kādā kredītiestādē veic
uzdevumu, kurš raksturots Padomes Ö ceturtās Õ Direktīvas
78/660/EEK[27]
51. pantā, Padomes Direktīvas 83/349/EEK 37. pantā vai Padomes
Direktīvas 85/611/EEK[28]
31. pantā, vai kādu citu likumā paredzētu uzdevumu,
tūlīt jāpaziņo kompetentajām iestādēm visi
fakti vai lēmumi attiecībā uz šo Ö kredītiestādi Õ iestādi, ko tā konstatējusi, veicot savu
uzdevumu, un kas: (a) ir tādu normatīvo un administratīvu aktu
pārkāpums, kuri paredz nosacījumus atļaujas piešķiršanai
vai īpaši reglamentē kredītiestāžu darbības veikšanu, vai; (b) apdraud kredītiestādes darbības
nepārtrauktību, vai; (c) liedz apstiprināt pārskatus vai nosaka rezervju emisiju. Ö Dalībvalstis
paredz, ka Õ b) minētai personai tāpat ir pienākums
ziņot par faktiem vai lēmumiem, kurus, veicot Ö pirmajā Õ a) apakšpunktā raksturoto uzdevumu, tā
konstatējusi kādā uzņēmumā, kam ir
pārraudzības attiecību noteiktas ciešas saiknes ar
kredītiestādi, kurā šī persona veic Ö šo Õ iepriekšminēto uzdevumu. 2. Kāda fakta vai
lēmuma godprātīga paziņošana kompetentajām
iestādēm, ko veic personas, kas pilnvarotas saskaņā ar
Padomes Direktīvu 84/253/EEK, nav ar līgumu vai kādu
normatīvu vai administratīvu aktu noteikta informācijas
izpaušanas ierobežojuma pārkāpums un nerada šīm personām
nekādu atbildību. ê 2000/12/EK
(pielāgots) Ö 4. iedaļa
Pilnvaras noteikt sodus un tiesības griezties tiesās Õ ê 2000/12/EK 32.
pants (pielāgots) 54. pants Kompetento
iestāžu pilnvaras noteikt sodus Ciktāl tas nav pretrunā
atļaujas atsaukšanas procedūrām un krimināltiesību
normām, dalībvalstis nodrošina, ka to attiecīgās
kompetentās iestādes var uzlikt sodus kredītiestādēm
vai to faktiskajiem vadītājiem par normatīvo vai
administratīvo aktu pārkāpšanu saistībā ar to
darbību vai darbības uzraudzību, kā arī attiecībā uz tiem noteikt pasākumus, kas
īpaši paredzēti, lai izskaustu konstatētos pārkāpumus
vai šādu pārkāpumu cēloņus. ê 2000/12/EK 33.
pants (pielāgots) 55. pants Tiesības
griezties tiesās Dalībvalstis nodrošina, ka par
lēmumiem, ko attiecībā uz kādu kredītiestādi
pieņem, ievērojot normatīvus un administratīvus aktus, kuri
pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, ir tiesības
griezties tiesās. Tas pats ir spēkā, ja lēmums nav
pieņemts sešos mēnešos pēc tam, kad iesniegts atļaujas
pieteikums, kurā ir visa informācija, kas vajadzīga
saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem. ê 2000/28/EK 1.
panta 2. punkts (pielāgots) 33.a pants Direktīvas
2000/46/EK 3. pants attiecas uz kredītiestādēm. ê 2000/12/EK 2. NODAĻA KONSULTATĪVAS UZRAUDZĪBAS METODES 1. iedaļa Pašu kapitāls ê 2000/12/EK 34.
panta 1. punkts (pielāgots) 56. pants Vispārīgi
principi 1. Ja kāda dalībvalsts normatīvos vai administratīvos
aktos paredz noteikumus, lai īstenotu Kopienas tiesību aktus par
tādu kredītiestāžu konsultatīvu uzraudzību, kuras
darbojas, un šajos noteikumos izmanto terminu «pašu kapitāls» vai ietver
tajos norādi uz pašu kapitāla jēdzienu, tā šo terminu vai
jēdzienu saskaņo ar Ö 57. līdz
61. pantā un 63. līdz 66. pantā Õ 2., 3. un 4. punktā un 35. līdz 38. pantā
doto definīciju. ê 2000/12/EK 34.
panta 2. punkta 1. teikums (pielāgots) ð jauns 57. pants Kredītiestāžu nekonsolidētais
pašu kapitāls, ņemot vērā Ö 66. Õ 38. pantā noteiktos ierobežojumus, ietver šādus
posteņus: (1a) kapitālu Direktīvas 86/635/EEK
22. panta nozīmē tādā apjomā, kas ir apmaksāts,
kā arī akciju emisijas uzcenojuma kontus, bet neietverot
kumulatīvas priekšrocību akcijas; (2b) rezerves Direktīvas 86/635/EEK 23.
panta nozīmē, kā arī peļņu un zaudējumus,
kādi tie ir pēc gala aprēķiniem.; Dalībvalstis
var atļaut iekļaut starpposma peļņu pirms oficiāla
lēmuma pieņemšanas vienīgi tad, ja šo peļņu
apstiprinājušas personas, kas ir atbildīgas par finanšu pārskatu
pārbaudi, un ja atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām
pierāda, ka šīs peļņas apjoms ir novērtēts
saskaņā ar Direktīvā 86/635/EEK noteiktajiem principiem un
ka tas ir tīrais apjoms pēc jebkādu paredzamo maksājumu vai
dividenžu atskaitīšanas; (3c) banku darbības vispārējo
riska darījumu līdzekļus Direktīvas 86/635/EEK 38. panta
nozīmē; (4d) pārvērtēšanas rezerves
Direktīvas 78/660/EEK 33. panta nozīmē; (5e) vērtības korekcijas
Direktīvas 86/635/EEK 37. panta 2. punkta nozīmē; (6f) citus posteņus 35.
Ö 63. Õ panta nozīmē; (7g) kredītiestāžu, kas izveidotas
kā kooperatīvās sabiedrības, biedru saistības, un dažu
tādu iestāžu, kas ir organizētas kā fondi,
aizņēmēju solidārās saistības, kā norādīts
36. Ö 64. Õ panta 1.
punktā; (8h) 36. Ö 64. Õ panta 3. punktā
minētās noteikta termiņa kumulatīvās priekšrocību
akcijas un subordinēto aizņēmumu kapitālu. Atbilstīgi 38. Ö 66. Õ pantam atskaita šādus
posteņus: (9i) kredītiestādei piederošās
pašu akcijas to uzskaites vērtībā; (10j) nemateriālos aktīvus
Direktīvas 86/635/EEK 4. panta („aktīvi”) 9. punkta nozīmē; (k11) kārtējā finanšu gada
faktiskos zaudējumus; ê 2002/87/EK 29.
panta 4. punkta a) apakšpunkts (pielāgots) (l12) līdzdalība citās
kredītiestādēs un finanšu iestādēs pārsniedz 10 %
šo iepriekšminēto iestāžu kapitāla; (m13) subordinēti prasījumi
un instrumenti, kas minēti 35. Ö 63. Õ pantā un 36. Ö 64. Õ panta 3. punktā
un kas kredītiestādei ir attiecībā uz
kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kurās tai ir
līdzdalība, kas katrā atsevišķā gadījumā
pārsniedz 10 % to kapitāla; (n14) līdzdalība citās
kredītiestādēs un finanšu iestādēs, kas
nepārsniedz 10 % no to kapitāla, kā arī subordinēti prasījumi
un instrumenti, kas minēti 35. Ö 63. Õ pantā un 36. Ö 64. Õ panta 3. punktā
un kas kredītiestādei ir attiecībā uz
kredītiestādēm un finanšu iestādēm, izņemot šā šajā
punktā 12. un
13. apakšpunktā minētās iestādes, par šādas
līdzdalības, subordinētu prasījumu un instrumentu
kopējo summu, kura pārsniedz 10 % no šīs
kredītiestādes pašu kapitāla, kas aprēķināts
pirms Ö l) līdz p) Õ 12. līdz 16. apakšpunktā minēto elementu
atskaitīšanas; (o15) līdzdalība Ö 4. panta
10. punktā Õ 1. panta 9. punkta nozīmē, kas
kredītiestādei ir: (i) apdrošināšanas uzņēmumos Ö Padomes
pirmās Õ Direktīvas
79/239/EEK Ö [29] Õ 6. panta
nozīmē, Ö Padomes
pirmās Õ Direktīvas
79/267/EEK Ö [30] Õ 6. panta
nozīmē vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/78/EK Ö [31] Õ 1. panta b) punkta
nozīmē, (ii) pārapdrošināšanas uzņēmumos Direktīvas
98/78/EK 1. panta c) punkta nozīmē, (iii) apdrošināšanas kontrolakciju sabiedrībās
Direktīvas 98/78/EK 1. panta i) punkta nozīmē; (p16) katrs no še turpmāk minētajiem
elementiem, kas apdrošināšanas uzņēmumam ir attiecībā
uz 15. o)
apakšpunktā definētajām vienībām, kuros tam ir
līdzdalība: (i) instrumenti, kas minēti Direktīvas 73/239/EEK 16. panta
3. punktā, (ii) instrumenti, kas minēti Direktīvas 79/267/EEK 18. panta
3. punktā. ò jauns (q) kredītiestādēm,
kas aprēķina riska svērto vērtību saskaņā ar
3. iedaļas 2. apakšiedaļu, negatīvais summas
rezultāts no VII pielikuma 1. daļas 34. punktā
dotā aprēķina un paredzamo zaudējumu summa, kas
aprēķināta atbilstošo VII pielikuma 1. daļas
30. un 31. punktam; (r) sekjuritizācijas
pozīciju riska darījumu summa, kam riska pakāpe ir 1250%
atbilstoši IX pielikuma 4. daļai, aprēķinot to
pēc šajā pielikumā noteiktās metodes. ê 2000/12/EK 34.
panta 2. punkta 2) apakšpunkta pēdējais teikums (pielāgots) ð jauns Ö Mērķiem,
kas paredzēti b) apakšpunktā Õ Ddalībvalstis
var atļaut iekļaut starpposma peļņu pirms oficiāla
lēmuma pieņemšanas vienīgi tad, ja šo peļņu
apstiprinājušas personas, kas ir atbildīgas par finanšu pārskatu
pārbaudi, un ja atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām
pierāda, ka šīs peļņas apjoms ir novērtēts
saskaņā ar Direktīvā 86/635/EEK noteiktajiem principiem un
ka tas ir tīrais apjoms pēc jebkādu paredzamo maksājumu vai
dividenžu atskaitīšanas;. ð Gadījumā, ja
kredītiestāde ir sekjuritizācijas iniciators, neto
peļņa, kas gūta, kapitalizējot nākamos
ieņēmumus no sekjuritizācijai pakļautajiem aktīviem un
kredīta kvalitātes uzlabošanas sekjuritizācijas
pozīcijās, jāizslēdz no b) punktā
norādītā posteņa. ï ê 2002/87/EK 29.
panta 4. punkta b) apakšpunkts (pielāgots) 58. pants Ja akcijas citā
kredītiestādē, ieguldījumu sabiedrībā, finanšu
iestādē, apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas
uzņēmumā, vai apdrošināšanas kontrolakciju
sabiedrībā tiek turētas īslaicīgi sakarā ar
finansiālas palīdzības operāciju, kuras nolūks ir
reorganizēt un glābt šo vienību, kompetentā iestāde
var atkāpties no noteikumiem attiecībā uz atskaitījumu, kas
paredzēti Ö l) līdz
p) Õ 12. līdz 16. apakšpunktā. 59. pants Kā alternatīvu atskaitījumam,
kas noteikts elementiem, kuri paredzēti Ö l) līdz
p) Õ 15. un 16. apakšpunktā, dalībvalstis var
atļaut savām kredītiestādēm mutatis mutandis
piemērot 1., 2. un 3. metodi I pielikumā, kas pievienots
Direktīvai 2002/87/EK. Minēto 1. metodi (grāmatvedības
konsolidācija) Ö var
piemērot Õ piemēro tikai tad, ja kompetentā iestāde
ir pārliecināta par vienotās pārvaldes un iekšējās
kontroles līmeni tajās vienībās, kas tiktu iekļautas
konsolidācijas piemērošanas jomā. Izvēlēto metodi
konsekventi piemēro ilgtermiņā. 60. pants Dalībvalstis var paredzēt, ka pašu
kapitāla individuālam aprēķinam
kredītiestādēm, uz ko attiecas konsolidēta uzraudzībai
saskaņā ar 4. nodaļu Ö 4. nodaļas
1. iedaļu Õ vai papildu
uzraudzība saskaņā ar Direktīvu 2002/87/EK, nav
jāatskaita Ö l) līdz
p) Õ 12. līdz 16. punktā minētie elementi, kas
tām ir kredītiestādēs, finanšu iestādēs, apdrošināšanas
vai pārapdrošināšanas uzņēmumos vai apdrošināšanas
kontrolakciju sabiedrībās, uz kurām attiecas konsolidēta
vai papildu uzraudzība. Šis noteikums attiecas uz visām
uzraudzības normām, kas ir saskaņotas ar Kopienas tiesību
aktiem. ê 2000/12/EK 34.
panta 3. punkts (pielāgots) 61. pants 3. Pašu kapitāla jēdziens, kā tas definēts Ö 57. panta
(a) līdz (h) apakšpunktā Õ 2. punkta 1. līdz 8. apakšpunktā, ietver
maksimālo posteņu un summu skaitu. Šo posteņu izmantošana un
zemāka līmeņa noteikšana, kā arī to posteņu
atskaitīšana, kas nav Ö 57. panta
(i) līdz (r) Õ 2. punkta 9. līdz 13. apakšpunktā
minētie, tiek atstāta dalībvalstu izlemšanai. Dalībvalstīm
tomēr jāapsver paplašināta tuvināšanās, lai uz pašu
kapitālu varētu attiecināt vienotu definīciju. Šajā sakarā Komisija, vēlākais, 1996. gada 1.
janvārī iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā
panta un 35. līdz 39. panta piemērošanu, vajadzības
gadījumā pievienojot ierosinājumus par grozījumiem, ko
tā uzskata par vajadzīgiem. Ne vēlāk par 1998. gada 1.
janvāri Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar Līguma 251.
pantā paredzēto procedūru un pēc apspriešanās ar
Ekonomikas un sociālo lietu komiteju pārbauda pašu kapitāla
definīciju kopējās definīcijas vienāda
piemērojuma nolūkā. ê 2000/12/EK 34.
panta 4. punkts (pielāgots) 4. Lai segtu riska darījumus vai zaudējumus, tiklīdz
tādi rodas, kredītiestādei jābūt iespējai
neierobežoti un nekavējoties izmantot Ö 57. panta
a) līdz e) Õ 2. punkta 1. līdz 5. apakšpunktā minētos
posteņus. No šīs summas jāatskaita visi nodokļu
maksājumi, kas ir paredzami tās aprēķināšanas
brīdī, vai arī tā jāpielāgo atbilstīgi tam,
kā šie nodokļi to samazina līdz summai, pēc kuras šos
posteņus var izmantot, lai segtu riska darījumus vai zaudējumus. ò jauns 62. pants Dalībvalstis
ziņo Komisijai par konverģences sasniegumiem, ņemot
vērā vispārpieņemto pašu kapitāla definīciju.
Pamatojoties uz šiem ziņojumiem, Komisija vajadzības
gadījumā līdz 2009. gada 1. janvārim iesniedz
priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šī panta un 35. līdz
39. panta grozījumiem. ê 2000/12/EK 35. pants
(pielāgots) 63. pants Citi
posteņi 1. Kādā dalībvalstī izmantotā pašu
kapitāla jēdzienā var ietvert citus posteņus ar noteikumu,
ka - neatkarīgi no to juridiskā vai grāmatvedības nosaukuma
- attiecīgajiem posteņiem ir šādas iezīmes: (a) tie ir brīvi pieejami
kredītiestādēm, lai segtu parastus banku operacionālā
riska darījumus, kad ieņēmumi vai kapitāla zaudējumi
vēl nav noteikti; (b) to esamība ir atspoguļota iekšējos
uzskaites dokumentos; (c) to apjomu nosaka kredītiestādes
vadība, pārbauda neatkarīgi revidenti, dara zināmu
kompetentajām iestādēm un nodod to uzraudzībā. 2. Kā citus posteņus var pieņemt arī
nenoteikta termiņa vērtspapīrus un citus finanšu instrumentus,
kas atbilst turpmāk norādītiem nosacījumiem: (a) tos nedrīkst atmaksāt pēc
turētāja iniciatīvas vai bez kompetentās iestādes
iepriekšējas piekrišanas; (b) parāda līgumā
jābūt noteikumam, ka kredītiestādēm ir iespēja
atlikt parāda procentu maksājumu; (c) aizdevēja prasījumiem pret
kredītiestādi jābūt pilnīgi pakārtotiem visu
nesubordinēto kreditoru prasījumiem; (d) dokumentos, kas reglamentē
vērtspapīru emisiju, jāparedz tāds parāds un
nesamaksātie procenti, lai segtu zaudējumus un saglabātu
kredītiestādes spēju darboties; (e) ņem vērā tikai
pilnīgi samaksātas summas. Šiem posteņiem var pievienot
kumulatīvās priekšrocību akcijas, kas nav minētas Ö 57. panta
2. punkta h) apakšpunktā Õ 34. panta 2. punkta 8. apakšpunktā. ò jauns 3. Kredītiestādes,
kas aprēķina riska svērto vērtību atbilstoši
3. iedaļas 2. apakšiedaļai, pozitīvais rezultāts
saskaņā ar VII pielikuma 1. daļas 34. punktu
veiktajam aprēķinam līdz 0,6 % no riska svērtās
vērtības summas, kas aprēķināta saskaņā ar
2. apakšiedaļu, var atzīt tās kā citus posteņus.
Šīs kredītiestādes nedrīkst iekļaut pašu
kapitālā vērtības korekcijas un nosacījumus, kas
ietverti VII pielikuma 3. iedaļas 1. daļas
34. punktā, un vērtības korekcijas un nosacījumus, kas
minēti 57. panta e) punktā, citādi kā vien
saskaņā ar šiem nosacījumiem. Šiem nolūkiem riska
svērtās vērtības summās neiekļauj tās
summas, kas aprēķinātas par sekjuritizācijas
pozīcijām, kuru riska pakāpe ir 1250 %. ê2000/12/EK 36. pants
(pielāgots) 64. pants Citi noteikumi
par pašu kapitālu 1. Tādu
kredītiestāžu biedru saistības, kas ir izveidotas kā
kooperatīvās sabiedrības un minētas 34.
Ö 57. Õ panta 2. punkta 7. Ö g) Õ apakšpunktā,
veido šo kooperatīvo sabiedrību nepieprasīto kapitālu; to
papildina šo kooperatīvo sabiedrību biedru juridiskās
saistības veikt papildu neatmaksājamas iemaksas, ja
kredītiestāde cieš zaudējumus; šādā gadījumā
jābūt iespējai pieprasīt šos maksājumus
nekavējoties. Aizņēmēju solidārajām
saistībām, ja kredītiestāde ir organizēta kā
fonds, piemēro tos pašus noteikumus kā iepriekšminētajiem
posteņiem. Visus šādus posteņus var iekļaut pašu
kapitālā, ja atbilstīgi attiecīgās valsts tiesību
aktiem tos ņem vērā, aprēķinot šādu
kredītiestāžu pašu kapitālu. 2. Valsts
kredītiestāžu pašu kapitālā dalībvalstis neiekļauj
garantijas, ko šīs dalībvalstis vai to vietējo pašvaldību
iestādes piešķir šādām kredītiestādēm. 3. Dalībvalstis vai
kompetentās iestādes var iekļaut pašu kapitālā 34. panta Ö h) Õ 2. punkta. apakšpunktā minētās noteikta
termiņa kumulatīvās priekšrocību akcijas un tajā pašā
noteikumā minēto subordinēto aizņēmuma kapitālu,
ja pastāv saistošas vienošanās, saskaņā ar kurām kredītiestādes
bankrota vai likvidācijas gadījumā šos aizņēmumus
ierindo pēc visu pārējo kreditoru prasījumiem un
neatmaksā, kamēr nav atmaksāti visi pārējie šajā
laikā nenokārtotie parādi. Subordinētajam aizņēmuma
kapitālam jāatbilst arī šādiem
papildu kritērijiem: (a) var ņemt vērā vienīgi
pilnīgi apmaksātus līdzekļus; (b) to sākotnējam termiņam
jābūt ne īsākam par pieciem gadiem, pēc kā tos
var apmaksāt; ja aizņēmumu termiņš
nav nenoteikts, tiem jābūt atmaksājamiem vienīgi pēc
pieprasījuma, ko iesniedz piecus gadus iepriekš, pretējā
gadījumā aizņēmumu vairs neuzskata par pašu kapitālu,
vai arī pirmstermiņa atmaksājumam ir vajadzīga kompetento
iestāžu īpaša piekrišana; Kompetentās iestādes var piešķirt
atļauju šādu aizņēmumu pirmstermiņa atmaksājumam
ar noteikumu, ka pieprasījumu iesniedz pēc emitenta ierosmes un ka
tas neietekmē attiecīgās kredītiestādes maksātspēju; (c) vismaz piecu gadu laikā pirms
atmaksājuma dienas pakāpeniski jāsamazina tā
subordinētā aizņēmuma kapitāla daļa, ko var
iekļaut pašu kapitālā; (d) aizņēmuma līgumā
nedrīkst iekļaut klauzulu, kas noteiktu, ka īpašos
apstākļos, izņemot kredītiestādes likvidāciju,
parāds jāatmaksā pirms līgumā norādītās
atmaksājuma dienas. ê 2000/12/EK 36.
panta 3. punkta b) apakšpunkts, izņemot pirmos 14 vārdus ð jauns ð Otrās daļas b)
apakšpunktā minētajiem mērķiem,ï ja aizņēmumu termiņš nav nenoteikts, tiem
jābūt atmaksājamiem vienīgi pēc pieprasījuma, ko
iesniedz piecus gadus iepriekš, pretējā gadījumā
aizņēmumu vairs neuzskata par pašu kapitālu, vai arī
pirmstermiņa atmaksājumam ir vajadzīga kompetento iestāžu
īpaša piekrišana. Kompetentās iestādes var piešķirt
atļauju šādu aizņēmumu pirmstermiņa atmaksājumam
ar noteikumu, ka pieprasījumu iesniedz pēc emitenta ierosmes un ka
tas neietekmē attiecīgās kredītiestādes
maksātspēju; ò jauns 4. Kredītiestādes
neiekļauj pašu kapitālā ne patiesās vērtības
rezerves, kas saistītas ar guvumiem vai zaudējumiem no finanšu
instrumentu naudas plūsmas riska ierobežošanas, kas novērtēta
pēc amortizācijas izdevumiem, ne arī jebkādus guvumus vai
zaudējumus no to pasīviem, kas novērtēti pēc
patiesās vērtības un kas pakļauti kredītiestādes
kredītspējas izmaiņām. ê2000/12/EK 37. pants
(pielāgots) 65. pants Pašu
kapitāla konsolidēts aprēķins 1. Ja jāveic
konsolidēts aprēķins, tad konsolidētās summas, kas
attiecas uz 34. Ö 57. Õ panta 2. punktā
minētajiem posteņiem, izmanto saskaņā ar Ö 4. nodaļas
1. iedaļā Õ 52. līdz 56. pantā paredzētajiem
noteikumiem. Turklāt pašu kapitāla aprēķināšanai
turpmāk minētos posteņus, ja tie ir kredīta
(«negatīvi») posteņi, var uzskatīt par konsolidētajām
rezervēm: (a) visas akcionāru vai dalībnieku mazākumam piederošās
akcijas Direktīvas 83/349/EEK 21. panta nozīmē, ja izmanto
vispārējas integrācijas metodi, (b) pirmās konsolidācijas starpība Direktīvas
83/349/EEK 19., 30. un 31. panta nozīmē, (c) pārvēršanas starpība, kas ir iekļauta
konsolidētajās rezervēs saskaņā ar Direktīvas
86/635/EEK 39. panta 6. punktu, (d) jebkāda starpība, ko rada dažu līdzdalības
procentu iekļaušana saskaņā ar Direktīvas 83/349/EEK 33.
pantā aprakstīto metodi. 2. Ja iepriekšminētie ir debeta
(„pozitīvi”) posteņi, tad, aprēķinot konsolidēto pašu
kapitālu, tos atskaita Ö Ja
posteņi, kas minēti 1. daļas a) līdz d)
apakšpunktā, ir debeta („pozitīvi”) posteņi, tad,
aprēķinot konsolidēto pašu kapitālu, tos atskaita Õ. ê 2000/12/EK 38.
panta 1. punkts (pielāgots) ð jauns 66. pants Atskaitījumi
un ierobežojumi 1. Uz 34. panta 2.
punkta Ö 57. panta Õ 4. līdz 8. Ö d) līdz
h) Õ apakšpunktā
minētajiem posteņiem attiecas šādi ierobežojumi: (a) minētā 4.
līdz 8. Ö d) līdz
h) Õ apakšpunkta
posteņu kopsumma nevar pārsniegt 100 % no Ö a) un b) un
c) Õ 1. un 2., un 3. apakšpunkta
posteņu summas, no kuras atņemta Ö i) līdz
k) Õ 9., 10. un 11. apakšpunkta posteņu summa ð un 50% no q) posteņa summas ï (b) minētā 7.
līdz 8. Ö g) līdz
h) Õ apakšpunkta
posteņu kopsumma nevar pārsniegt 50 % no Ö a) un b) un
c) Õ 1. un 2., un 3. apakšpunkta
posteņu summas, no kuras atņemta i)
līdz k) 9., 10. un 11.
apakšpunkta posteņu summa ð un 50% no q) posteņa summas ï (c) 12. un 13. punkta
ð no l) līdz q) apakšpunktos
minēto ï posteņu kopsummu atskaita no visu posteņu kopsummas. ò jauns 2. Posteņus,
kas norādīti 57. panta r) apakšpunktā atskaita no
šī panta a) līdz h) apakšpunktos norādīto posteņu
kopsummas, ja vien kredītiestāde neiekļauj minētos
posteņus riska svērtās vērtības summu
aprēķinā 75. panta nolūkiem, kā tas
norādīts IX pielikuma 4. daļā. ê 2000/12/EK 38.
panta 2. punkts 23. Kompetentās
iestādes var kredītiestādēm atļaut pagaidu un
izņēmuma apstākļos pārsniegt 1. punktā noteikto
ierobežojumu. ê 2000/12/EK 39.
pants (pielāgots) 67. pants Pierādījums,
kas jāsniedz kompetentajām iestādēm Tas, ka Ö šajā
iedaļā Õ 34. panta 2., 3. un 4. punktā un 35. līdz 38.
pantā paredzētie nosacījumi tiek ievēroti,
jāpierāda atbilstīgi kompetentu iestāžu prasībām. ò jauns 2. iedaļa Noteikumi pret
riskiem 1. apakšiedaļa
– Piemērošanas pakāpe 68. pants 1. Kredītiestādes
22. un 75. pantā un 5. iedaļā noteiktās
saistības ievēro individuāli. 2. Katra
kredītiestāde, kas nav meitasuzņēmums
dalībvalstī, kur tā ir saņēmusi atļauju un tiek
uzraudzīta, un kas nav mātesuzņēmums, kā arī
katra kredītiestāde, kas nav iekļauta konsolidācijā
atbilstoši 73. pantam, izpilda 120. un 123. pantā
noteiktās saistības individuāli. 3. Katra
kredītiestāde, kas nav mātesuzņēmums un kas nav
meitasuzņēmums, kā arī katra kredītiestāde, kas
nav iekļauta konsolidācijā atbilstoši 73. pantam, izpilda
5. nodaļā noteiktās saistības individuāli. 69. pants 1. Dalībvalstis
var nepiemērot 68. panta 1. punktu jebkuram
kredītiestādes meitasuzņēmumam, ja meitasuzņēmums
un kredītiestāde attiecīgajā dalībvalstī, kuru
atļaujām un uzraudzībai tie ir pakļauti, un
meitasuzņēmums ir pakļauts tās kredītiestādes
konsolidētai uzraudzībai, kas ir mātesuzņēmums, un ir
ievēroti turpmāk minētie nosacījumi, lai nodrošinātu
to, ka pašu kapitāls starp mātesuzņēmumu un
meitasuzņēmumiem ir sadalīts pareizi. (a) nepastāv
un nav paredzami materiāli vai tiesiski šķēršļi tam, lai
mātesuzņēmums varētu veikt nekavējošu pašu
kapitāla pārskaitīšanu vai saistību atmaksu; (b) mātesuzņēmums
bez nosacījumiem, nepārprotami un neatsaucami ir uzņēmies
saistības pārskaitīt pašu kapitālu
meitasuzņēmumam un nokārtot tā saistības, vai arī
meitasuzņēmumu riski ir nebūtiski; (c) riska
novērtēšanas, riska aprēķina un kontroles procedūras
mātesuzņēmumā attiecas arī uz
meitasuzņēmumu; (d) mātesuzņēmumam
ir tiesības norīkot vai atcelt meitasuzņēmuma vadības
struktūras locekļu vairākumu. 2. 2.
Dalībvalstis var izmantot 1. punktā minēto iespēju, ka
tad, ja mātesuzņēmums ir finanšu līdzdalības sabiedrība,
kas izveidota tajā pašā dalībvalstī, kurā ir izveidota
kredītiestāde, pieņemot, ka tā ir pakļauta tādai
pašai uzraudzībai kā kredītiestādes, jo īpaši attiecībā
uz 71. panta 1. punktā noteiktajiem standartiem. 70. pants Kompetentās
iestādes, izskatot katru gadījumu atsevišķi, var atļaut
mātesuzņēmuma kredītiestādei dalībvalstī
iekļaut saskaņā ar 68. panta 1. punktu veiktajos
prasību aprēķinos meitasuzņēmumus Kopienā, kas
atbilst 69. panta 1. punkta a), c) un d) apakšpunkta
nosacījumiem, un kura būtiskie riska darījumi vai saistības
pret šo mātesuzņēmuma kredītiestādi pastāv
dalībvalstī. 71. pants 1. Neskarot
68. līdz 70. panta noteikumus, mātesuzņēmuma
kredītiestādei tādā apmērā un veidā, kā
noteikts 133. pantā, jāpilda pienākumi, kas noteikti 75.,
120. un 123. pantā un 5. iedaļā, pamatojoties uz
to konsolidēto finanšu stāvokli. 2. Neskarot
68. līdz 70. panta noteikumus, kredītiestādēm, kuras
kontrolē mātesuzņēmums, kas ir finanšu
līdzdalības sabiedrība, tādā apmērā un
veidā, kā noteikts 133. pantā, jāpilda pienākumi,
kas noteikti 75., 120. un 123. pantā un
5. iedaļā, pamatojoties uz finanšu līdzdalības
sabiedrības konsolidēto finanšu stāvokli. Ja finanšu
līdzdalības sabiedrība kontrolē vairāk nekā vienu
kredītiestādi dalībvalstī, pirmo teikumu piemēro tikai
kredītiestādei, kurai konsolidēto uzraudzību piemēro
saskaņā ar 125. un 126. pantu. 72. pants 1. Mātesuzņēmumam,
kas ir ES kredītiestāde, jāpilda pienākumi, kas noteikti
5. nodaļā, pamatojoties uz to konsolidēto finanšu
stāvokli. Tomēr
attiecībā uz to būtiskajiem meitasuzņēmumiem, tiem
jāsniedz informācija, kas norādīta XII pielikuma
1. daļas 5. punktā, pamatojoties uz individuālo un
subkonsolidēto stāvokli. 2. Kredītiestādēm,
kuras kontrolē mātesuzņēmums, kas ir finanšu
līdzdalības sabiedrība ES, jāpilda pienākumi, kas
noteikti 5. nodaļā, pamatojoties uz šīs finanšu
līdzdalības sabiedrības konsolidēto finanšu stāvokli. Tomēr
attiecībā uz to būtiskajiem meitasuzņēmumiem, tiem
jāsniedz informācija, kas norādīta XII pielikuma
1. daļas 5. punktā, pamatojoties uz individuālo un
subkonsolidēto stāvokli. 3. Kompetentās
iestāde, kas ir atbildīgas par konsolidēto uzraudzība
saskaņā ar 125. līdz 131. pantu, var nolemt, ka tās
nepiemēro pilnīgi vai daļēji 1. un 2. punktu
kredītiestādēm, par kurām trešā valstī
dibināts mātesuzņēmums ir sniedzis konsolidētu
informāciju. ê 2000/12/EK 52.
panta 3. punkts (pielāgots) 73. pants 61. Dalībvalstis vai kompetentās iestādes, kas
atbild par konsolidētas uzraudzības īstenošanu saskaņā
ar 53. Ö 125. līdz
131. Õ pantu, turpmāk minētajos Ö šādos Õ atsevišķajos gadījumos var atteikties no
kredītiestādes, finanšu iestādes vai banku
pakalpojumu palīguzņēmuma, kurš ir meitas uzņēmums vai
kurā ir līdzdalība, iekļaušanas konsolidācijā: (a) ja Ö attiecīgais Õ uzņēmums, kas būtu jāiekļauj konsolidācijā,
atrodas kādā trešā valstī, kur pastāv juridiski šķēršļi
nepieciešamās informācijas nodošanai,; (b) ja pēc kompetentu iestāžu domām Ö attiecīgais Õ uzņēmums, kas būtu jāiekļauj, ir nebūtisks,
ņemot vērā kredītiestāžu pārraudzības
mērķus, un jebkurā gadījumā, ja iekļaujamā
Ö attiecīgā Õ uzņēmuma
kopējā bilance ir mazāka par mazāko no šīm divām
summām: (i) 10 miljoni eiro Ö euro Õ ; (ii) vai 1 % no mātes
uzņēmuma vai līdzdalību turošā uzņēmuma
kopējās bilances. Ja vairāki
uzņēmumi atbilst iepriekš minētajiem kritērijiem, tie
tomēr jāiekļauj konsolidācijā, ciktāl kopā
tie ir būtiski, ņemot vērā iepriekšminētos
mērķus, vai (c) ja par konsolidētu uzraudzību atbildīgo kompetento
iestāžu viedoklis ir tāds, ka Ö attiecīgā Õ iekļaujamā uzņēmuma finanšu
stāvokļa konsolidācija būtu neatbilstīga vai maldinoša
no kredītiestāžu uzraudzības mērķu viedokļa. ê 2000/12/EK 52.
panta 3. punkta 2. ievilkuma pēdējais teikums (pielāgots) Ja vairāki uzņēmumi Ö gadījumos,
kas minēti pirmās daļas b) apakšpunktā Õ atbilst iepriekš
minētajiem kritērijiem, tie tomēr jāiekļauj
konsolidācijā, ciktāl kopā tie ir būtiski, ņemot
vērā Ö konkrētos Õ iepriekšminētos mērķus, vai. ò jauns 2. Kompetentās
iestādes pieprasa kredītiestādēm, kas ir
meitasuzņēmumi, piemērot 75., 120. un 123. pantā un
5. iedaļā minētās prasības subkonsolidēti,
ja šīm kredītiestādēm vai to
mātesuzņēmumiem, ja tās ir finanšu līdzdalības
sabiedrības, trešās valstīs ir meitasuzņēmumi, kas ir
kredītiestādes, finanšu iestādes vai aktīvu
pārvaldīšanas sabiedrības, kā tās definētas
Direktīvā 2002/87/EK, vai tām pieder daļas šādos
uzņēmumos. 3. Kompetentās
iestādes pieprasa mātesuzņēmumiem un
meitasuzņēmumiem, kuru darbību regulē šī
direktīva, izpildīt 22. pantā noteiktās prasības
konsolidēti vai subkonsolidēti, lai nodrošinātu, ka to
pasākumi, procedūras un mehānismi ir konsekventi un labi
integrēti, un ir iespējams sagatavot visus datus un informāciju,
kas nepieciešami uzraudzības mērķiem. 2. iedaļa
– Prasību aprēķināšana 74. pants 1. Ja
vien nav noteikts citādi, aktīvus un ārpusbilances posteņus
novērtē atbilstoši pārskatu sistēmai, kas
kredītiestādei noteikta saskaņā ar Regulu (EK)
Nr. 1606/2002 un Direktīvu 86/635/EEK. 2. Neatkarīgi
no 68. līdz 72. pantā noteiktajām prasībām,
kompetentās iestādes nodrošina, ka aprēķini, ar kuriem
pārbauda, vai kredītiestāde izpilda 75. pantā
noteiktos pienākumus, tiek veikti vismaz divas reizes gadā. Šos aprēķinus
veic pati kredītiestāde, šajā gadījumā paziņojot
rezultātus un aprēķinu datus kompetentajām
iestādēm, vai tos veic kompetentās iestādes, izmantojot
kredītiestāžu iesniegtos datus. 3. apakšiedaļa
- Pašu kapitāla minimālais līmenis 75. pants Neskarot
136. pantu, dalībvalstis pieprasa kredītiestādēm, lai
tās nodrošina pašu kapitālu, kas vienmēr ir lielāks par vai
vienāds ar zemāk minēto kapitāla prasību summu: (a) kredītriskam
un pasliktināšanās riskam visos darījumu veidos, izņemot
tirdzniecības portfeļa darījumus un nelikvīdos
aktīvus, ja tos atskaita no pašu kapitāla saskaņā ar
[Direktīvas 93/6/EEK 13. panta 2. punkta d) apakšpunktu], 8
procenti no kopējās riska svērtās vērtības
summas, kas aprēķināta atbilstoši 3. iedaļai; (b) attiecībā
uz tirdzniecības portfeļa darījumiem, kapitāla
prasības, ko aprēķina atbilstoši [Direktīvas 93/6/EEK
V nodaļas 4. iedaļai], pozīcijas riskam,
norēķinu un darījuma partnera riskam, un ciktāl ir
atļauts pārsniegt 111. līdz 117. pantā noteiktos
ierobežojumus, lieliem riska darījumiem, kas pārsniedz šos
ierobežojumus; (c) attiecībā
uz visiem darījumu veidiem, kapitāla prasības, ko
aprēķina atbilstoši [Direktīvas 93/6/EEK 18. pantam], ārvalstu
valūtas riskam un preču riskam; (d) attiecībā
uz visiem darījumu veidiem, atbilstoši 4. iedaļai
aprēķinātās kapitāla prasības
operacionālajam riskam. ê 2000/12/EK 2. iedaļa Maksātspējas
koeficients 40. pants Vispārīgi
principi 1.
Maksātspējas koeficients ir 41. pantā definētā pašu
kapitāla attiecība pret aktīvu kopsummu un ārpusbilances
posteņiem, kam piemērots riska svērums saskaņā ar 42.
pantu. 2. Tādu
kredītiestāžu maksātspējas koeficientus, kas nav ne
mātes uzņēmumi, kuri definēti Direktīvas 83/349/EEK 1.
pantā, ne šādu uzņēmumu meitas uzņēmumi,
aprēķina individuāli. 3. Tādu
kredītiestāžu, kas ir mātes uzņēmumi,
maksātspējas koeficientus aprēķina konsolidēti
saskaņā ar metodēm, kas noteiktas šajā direktīvā
un Direktīvā 86/635/EEK. 4.
Kompetentās iestādes, kas atbild par atļaujas piešķiršanu
kādam mātes uzņēmumam, kas ir kredītiestāde, un
tā uzraudzību, var prasīt, lai attiecībā uz
minēto uzņēmumu vai jebkuru no tā meitas
uzņēmumiem, kuru tās atļauj un uzrauga, tiktu
aprēķināts arī daļēji konsolidēts vai
nekonsolidēts koeficients. Ja kapitāla pienācīga sadale
banku grupā šādi netiek kontrolēta, jāveic citi
pasākumi šā mērķa sasniegšanai. 5. Neierobežojot
kredītiestāžu atbilstību prasībām 2., 3. un 4.
punktā un 52. panta 8. un 9. punktā, kompetentās iestādes
nodrošina, ka koeficientus aprēķina vismaz divas reizes gadā; to
veic vai nu pašas kredītiestādes, nosūtot kompetentajām
iestādēm rezultātus, kā arī visus vajadzīgos
aprēķina datus, vai kompetentās iestādes, izmantojot datus,
ko sniedz kredītiestādes. 6. Aktīvus
un ārpusbilances posteņus novērtē saskaņā ar
Direktīvu 86/635/EEK. 41. pants Skaitītājs:
Pašu kapitāls Pašu
kapitāls, kas definēts šajā Direktīvā, ir
maksātspējas koeficienta skaitītājā. 42. pants Saucējs: aktīvi un ārpusbilances posteņi, kam
piemērots riska svērums 1. 1. Kredītriska apjomus, kas izteikti kā svērumi
procentos, dažādiem aktīviem nosaka saskaņā ar 43. un 44.
pantu, īpašos gadījumos - saskaņā ar 45., 62. un 63. pantu. Tad katra aktīva bilances vērtību
reizina ar attiecīgo svērumu, lai iegūtu vērtību, kam
piemērots riska svērums. 2. To
ārpusbilances posteņu gadījumā, kas uzskaitīti II
pielikumā, izmanto divu posmu aprēķinu, kas paredzēts 43.
panta 2. punktā. 3.
Attiecībā uz 43. panta 3. punktā minētajiem
ārpusbilances posteņiem iespējamās līgumu aizstāšanas
izmaksas gadījumā, ja darījuma otra puse nepilda
līgumsaistības, aprēķina pēc vienas no III
pielikumā izklāstītajām divām metodēm.
Minētās izmaksas reizina ar attiecīgās darījuma otras
puses svērumiem 43. panta 1. punktā, izņemot to, ka tur
paredzētos 100% svērumus aizstāj ar 50% svērumiem, lai iegūtu
vērtības, kam piemērots riska svērums. 4. Tādu šā
panta 2. un 3. punktā minēto aktīvu un ārpusbilances
posteņu kopsumma, kam piemērots riska svērums, ir
maksātspējas koeficienta saucējā. 43. pants Riska
svērumi 1. Dažādu
aktīvu kategoriju posteņiem piemēro šādus svērumus,
lai gan kompetentās iestādes var noteikt augstākus
svērumus, ja tās uzskata to par vajadzīgu: (a) nulles
svērums (1) nauda
kasē un līdzvērtīgi posteņi; (2) aktīvi,
kas ir prasījumi pret A zonas valstu valdībām un
centrālām bankām; (3) aktīvu
posteņi, kas ir prasījumi pret Eiropas Kopienām; (4) aktīvi,
kas ir prasījumi, kuri nodrošināti ar skaidri izteiktiem A zonas
valstu valdību un centrālo banku vai Eiropas Kopienu galvojumiem; (5) aktīvi,
kas ir prasījumi pret B zonas valstu valdībām un
centrālām bankām, kuri izteikti un finansēti aizdevuma
ņēmēju valsts valūtās; (6) aktīvi,
kas ir prasījumi, kuri nodrošināti ar skaidri izteiktiem B zonas
valstu valdības un centrālās bankas galvojumiem un kuri izteikti
un finansēti galvotājam un aizdevuma ņēmējam
kopīgajā valsts valūtā; (7) aktīvi,
kas atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām nodrošināti
ar A zonas valstu valdību vai centrālo banku, vai Eiropas Kopienas
vērtspapīriem, vai ar skaidras naudas depozītiem
kreditētājā iestādē vai ar depozīta
sertifikātiem, vai līdzīgiem instrumentiem, ko izdod iepriekšminētā
iestāde vai kas tai iesniegti; (b) 20 %
svērums (1) aktīvu
posteņi, kas ir prasījumi pret EIB; (2) aktīvi,
kas ir prasījumi pret daudzpusējām attīstības
bankām; (3) aktīvi,
kas ir prasījumi, kuri nodrošināti ar skaidri izteiktiem EIB
galvojumiem; (4) aktīvi,
kas ir prasījumi, kuri nodrošināti ar skaidri izteiktiem
daudzpusēju attīstības banku galvojumiem; (5) aktīvi,
kas ir prasījumi pret A zonas re?gionālajām vai
vietējām varas iestādēm, ievērojot 44. pantu; (6) aktīvi,
kas ir prasījumi, kuri nodrošināti ar skaidri izteiktiem A zonas
reģionālo vai vietējo varas iestāžu galvojumiem,
ievērojot 44. pantu; (7) aktīvi,
kas ir prasījumi pret A zonas kredītiestādēm, bet nav šo
kredītiestāžu pašu kapitāls; (8) aktīvi,
kas ir prasījumi, kuru termiņš ir viens gads vai mazāk, pret B
zonas kredītiestādēm, izņemot šādu iestāžu
emitētus vērtspapīrus, kas atzīti par šo iestāžu pašu
kapitāla daļu; (9) aktīvi,
kas nodrošināti ar skaidri izteiktu A zonas kredītiestādes
galvojumu; (10) aktīvi,
kas ir prasījumi, kuru termiņš ir viens gads vai mazāk, kas
nodrošināti ar skaidri izteiktu B zonas kredītiestādes
galvojumu; (11) aktīvi,
kas atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām nodrošināti
ar EIB vai daudzpusēju attīstības banku vērtspapīriem; (12) skaidras
naudas posteņi iekasēšanas procesā; (c) 50%
svērums (1) aizdevumi,
kas atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām ir pilnīgi
nodrošināti ar tāda mājokļa hipotēku, kuru aizdevuma
ņēmējs aizņem vai izīrē/iznomā vai
aizņems vai izīrēs/iznomās nākotnē, un aizdevumi
sakarā ar mājokļa īpašumu, ko aizdevuma
ņēmējs aizņem vai izīrē/iznomā vai
aizņems vai izīrēs/iznomās nākotnē, kuri
atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām ir pilnīgi
nodrošināti ar daļām Somijas Māju būves
sabiedrībās, kas darbojas saskaņā ar Somijas 1991. gada
Māju būves sabiedrību likumu vai vēlāku
līdzvērtīgu likumu; „ar
hipotēkām nodrošināti vērtspapīri”, ko var
pielīdzināt pirmajā daļā vai 62. panta 1. punktā
minētajiem aizdevumiem, ja kompetentās iestādes, ņemot
vērā katrā dalībvalstī spēkā esošo tiesisko
regulējumu, uzskata, ka kredītriska ziņā tie ir
līdzvērtīgi. Neierobežojot vērtspapīru veidus, uz ko
var attiekties šis 1. punkts un kas var atbilst tā prasībām, «ar
hipotēkām nodrošināti vērtspapīri» var ietvert
instrumentus, uz ko attiecas pielikuma B sadaļas 1. punkta a) un b) apakšpunkts
Padomes Direktīvā 93/22/EEK[32].
Kompetentajām iestādēm jo īpaši
jāpārliecinās, ka: (i) šādi
vērtspapīri pilnīgi un tieši ir nodrošināti ar
hipotēku kopumu, kam ir tāds pats veids kā pirmajā
daļā vai 62. panta 1. punktā definētajiem un kuri darbojas
pilnā apjomā, kad tiek izdoti šie ar hipotēkām nodrošinātie
vērtspapīri; (ii) vai nu tieši
ieguldītājiem ar hipotēkām nodrošinātos
vērtspapīros, vai arī viņu vārdā uzticības
personai vai pilnvarotam pārstāvim ir pieņemamas
prioritāras tiesības uz garantētajiem hipotēku
aktīviem atbilstīgi viņu turēto vērtspapīru
proporcijai. (2) priekšsamaksa
un uzkrātie ieņēmumi: uz šiem aktīviem attiecas otrai pusei
atbilstīgais svērums, kad kredītiestāde to var noteikt
saskaņā ar Direktīvu 86/635/EEK. Pretējā gadījumā,
kad tā nespēj noteikt attiecīgo otru pusi, tā piemēro
vienotas likmes 50% svērumu; (d) 100%
svērums (1) aktīvi,
kas ir prasījumi pret B zonas valstu valdībām un
centrālām bankām, izņemot gadījumus, kad tie izteikti
un finansēti aizdevuma ņēmēja valsts valūtā; (2) aktīvi,
kas ir prasījumi pret B zonas reģionālajām vai
vietējām varas iestādēm; (3) aktīvi,
kas ir prasījumi pret B zonas kredītiestādēm, kuru
termiņš ir vairāk nekā gads; (4) aktīvi,
kas ir prasījumi pret A zonas vai B zonas ārpusbanku nozarēm; (5) materiāli
aktīvi Direktīvas 86/635/EEK 4. panta 10. punkta nozīmē; (6) akciju,
daļu vai citu kredītiestāžu pašu kapitāla elementu
portfeļi, kas nav atskaitīti no kreditētājas iestādes
pašu kapitāla; (7) visi
pārējie aktīvi, izņemot tos, kas atskaitīti no pašu
kapitāla. 2. Turpmāk aprakstīto kārtību piemēro
ārpusbilances posteņiem, uz ko neattiecas 3. punkts. Vispirms tos grupē pēc riska
pakāpēm, kas izklāstītas II pielikumā. Pilna riska
posteņus ņem vērā pēc to pilnās
vērtības, no vidēja riska posteņu vērtības
ņem vērā 50% no vērtības un no par vidējo
zemāka riska posteņu vērtības ņem vērā 20%
no vērtības, turpretim zema riska posteņu vērtību pielīdzina
nullei. Otrajā posmā ārpusbilances vērtības,
kas koriģētas, kā aprakstīts iepriekš, reizina ar svērumiem,
kas piešķirti attiecīgajām otrām pusēm
saskaņā ar noteikumiem, kuri aktīvu posteņiem
paredzēti 1. punktā un 44. pantā.
Aktīvu pārdošanas un atpirkšanas līgumu un nākotnes pirkumu
par tūlītēju samaksu gadījumā izmanto
konkrētajiem aktīviem atbilstīgos svērumus un nevis
darījumu otras puses svērumus. Neiemaksāta kapitāla
daļai, kas parakstīta Eiropas Investīciju fondā,
piemēro 20% svērumu. 3. 3. III
pielikumā izklāstītās metodes piemēro
ārpusbilances posteņiem, kas uzskaitīti IV pielikumā,
izņemot: –
līgumus,
ko tirgo atzītās biržās, –
ārvalstu
valūtas līgumus (izņemot līgumus attiecībā uz
zeltu) ar sākotnējo termiņu ne vairāk kā 14
kalendāra dienas. Līdz 2006.
gada 31. decembrim dalībvalstu kompetentās iestādes no III
pielikumā izklāstīto metožu piemērošanas var atbrīvot
ārpusbiržas līgumus, kurus ieskaitījusi ieskaita iestāde,
ja šī iepriekš minētā iestāde veic pienākumus, kas
likumā paredzēti darījuma otrai pusei, un visi dalībnieki
pilnīgi un ik dienu sedz risku, ko tie rada šai ieskaita iestādei,
tādējādi nodrošinot aizsardzību, kas aptver faktiskos riska
darījumus un potenciālos riska darījumus nākotnē.
Kompetentās iestādes jāpārliecina par to, ka šis nodrošinājums
sniedz aizsardzību, kas ir līdzvērtīga tādai
aizsardzībai, kuru sniedz nodrošinājums, kas atbilst 1. punkta a)
apakšpunkta 7. punktā paredzētajiem nosacījumiem, un ka
nepastāv tāda iespēja, ka risks, ko uzkrāj ieskaita
iestāde, varētu nepārsniegt nodrošinājuma tirgus
vērtību. Dalībvalstis dara zināmu Komisijai, kā
tās izmanto šīs izvēles tiesības. 4. Ja
ārpusbilances posteņi nodrošināti ar skaidri izteiktiem
galvojumiem, tos sver tā, it kā tie būtu nolīgti uz
galvotāja, nevis faktiskās otrās puses rēķina. Kad
iespējamais risks, ko rada ārpusbilances darījumi, atbilstīgi
kompetento iestāžu prasībām ir pilnīgi nodrošināts ar
jebkuru aktīvu posteni, kas atzīts par nodrošinājumu 1 punkta a)
apakšpunkta 7. punktā un b) apakšpunkta 11. punktā, piemēro 0%
vai 20% svērumu atkarībā no konkrētā nodrošinājuma. 50% svērumu
dalībvalstis var piemērot ārpusbilances posteņiem, kas ir
galvojumi vai garantijas, kuri aizstāj kredītu un kuri
atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām ir pilnīgi
nodrošināti ar hipotēkām, kas atbilst nosacījumiem 1.
punkta c) apakšpunkta 1. punktā, ja vien attiecīgajam galvotājam
ir tiešas tiesības uz šo nodrošinājumus. 5. Kad uz
aktīva vai ārpusbilances posteņiem attiecina kādu
mazāku svērumu tādēļ, ka pastāv
kompetentajām iestādēm pieņemams noteikts galvojums vai
nodrošinājums, mazāko svērumu piemēro tikai tai daļai,
par kuru ir galvojums vai kura ir pilnīgi nodrošināta. 44. pants Dalībvalstu
reģionālo un vietējo varas iestāžu prasījumu
svērumi 1.
Neatkarīgi no 43. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasībām
dalībvalstis var noteikt 0% svērumu attiecībā uz savām
reģionālajām un vietējām varas iestādēm, ja
riska ziņā nepastāv atšķirības starp prasījumiem
pret tām un valstu valdībām, jo reģionālajām un
vietējām varas iestādēm ir tiesības gūt
ienākumus un pastāv īpaša institucionāla kārtība,
kuras uzdevums ir mazināt iespējas nepildīt saistības, ko
uzņēmušās minētās iestādes. Nulles svērumu,
kas noteikts saskaņā ar šiem kritērijiem, piemēro
prasījumiem pret šīm reģionālajām un
vietējām varas iestādēm un ārpusbilances
posteņiem, ko tur uz šo iestāžu rēķina, un prasījumiem
pret trešām personām, un ārpusbilances posteņiem uz trešu
personu rēķina, par ko galvo minētās
reģionālās vai vietējās varas iestādes vai kas
atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām ir nodrošināti
ar vērtspapīriem, kurus izdevušas šīs reģionālās
vai vietējās varas iestādes. 2. Dalībvalstis
paziņo Komisijai, ja tās uzskata, ka, ņemot vērā
kritērijus, kas noteikti 1. punktā, pamatots ir nulles svērums.
Citas dalībvalstis kredītiestādēm, kas ir to kompetento
iestāžu uzraudzībā, var dot iespēju piemērot nulles
svērumu, ja tās sadarbojas ar attiecīgajām
re?gionālajām vai vietējām varas iestādēm vai
tām ir prasījumi, par ko galvojušas šīs iestādes, tostarp
ar nodrošinājumu, izmantojot vērtspapīrus. 45. pants Citi
svērumi 1. Ciktāl
tas nav pretrunā 44. panta 1.punktam, dalībvalstis var piemērot
20% svērumu aktīvu posteņiem, kas atbilstīgi kompetento
iestāžu prasībām ir nodrošināti ar A zonas
reģionālo vai vietējo varas iestāžu izdotiem
vērtspapīriem, ar A zonas kredītiestādēm, kas nav
kreditētāja iestāde, iesniegtu depozītu vai šādu
kredītiestāžu izdotu depozīta sertifikātu vai
līdzīgu instrumentu. 2.
Dalībvalstis var piemērot 10% svērumu prasījumiem pret
iestādēm, kas savās dalībvalstīs specializējas
starpbanku un valsts parāda tirgos un uz ko attiecas kompetento
iestāžu cieša uzraudzība, ja minētie aktīvu posteņi ir
atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām pilnīgi nodrošināti
ar tādu aktīvu posteņu kopumu, kuri minēti 43. panta 1.
punkta a) un b) apakšpunktā un kurus kompetentās iestādes atzinušas
par pietiekamu nodrošinājumu. 3.
Dalībvalstis Komisijai dara zināmus visus pasākumus, kas veikti
saskaņā ar 1. un 2. punktu, un šādu pasākumu pamatojumu.
Komisija minēto informāciju paziņo citām
dalībvalstīm. Komisija periodiski izskata minēto pasākumu
ietekmi, lai nodrošinātu, ka tie nerada konkurences traucējumus. 46. pants Pārvaldes
struktūras un bezpeļņas uzņēmumi Šīs
direktīvas 43. panta 1. punkta b) apakšpunktā kompetentās
iestādes reģionālo un vietējo varas iestāžu
jēdzienā var ietvert bezpeļņas pārvaldes
iestādes, kas ir pakļautas reģionālajām vai
vietējām varas iestādēm, vai tās iestādes, kas
pēc kompetento iestāžu atzinuma pilda tādus pašus uzdevumus
kā reģionālās un vietējās varas iestādes. Kompetentās
iestādes reģionālo un vietējo varas iestāžu
jēdzienā var ietvert arī baznīcas un reliģiskas
apvienības, kas ir publisko tiesību subjekti, ciktāl tās
iekasē nodevas saskaņā ar likumu, kas tām piešķir šādas
tiesības. Tomēr šajā gadījumā 44. pantā
paredzēto izvēles iespēju nepiemēro. 47. pants Maksātspējas
koeficienta līmenis 1.
Kredītiestādēm jānodrošina, ka 40. pantā noteiktais
koeficients ir vismaz 8% līmenī. 2.
Neatkarīgi no 1. punkta kompetentās iestādes, ja tās to
uzskata par vajadzīgu, var paredzēt augstākus minimālos
koeficientus. 3. Ja koeficients
kļūst mazāks par 8%, kompetentās iestādes nodrošina,
ka attiecīgā kredītiestāde veic vajadzīgos
pasākumus, lai iespējami drīz atjaunotu koeficientu līdz
noteiktajam minimumam. ò jauns 3. iedaļa Pašu
kapitāla minimālās prasības kredītriskiem 76. pants Kredītiestādes riska svērtās vērtības
aprēķiniem 75. panta a) apakšpunkta nolūkiem
piemēro standartizēto pieeju, kas aprakstīta 78. līdz
83. pantā, vai 84. līdz 89. pantā paredzēto uz
iekšējiem reitingiem balstīto pieeju, ja kompetentās
iestādes to ir atļāvušas saskaņā ar 84. pantu. 77. pants „Riska
darījums” šajā iedaļā ir aktīvs vai ārpusbilances
postenis. 1. apakšiedaļa
– Standartizētā pieeja 78. pants 1.
Ievērojot
2. punktu, aktīvu posteņa riska darījuma vērtība
ir tā bilances vērtība un II pielikuma uzskaitīto
ārpusbilances posteņu riska darījumu vērtība ir
šāda procentuālā daļa no to vērtības: 100 %,
ja tas ir pilna riska postenis, 50 %, ja tas ir vidēja riska
postenis, 20 %, ja tas ir vidēja/zema riska postenis, 0 %, ja
tas ir zema riska postenis. Pirmajā teikumā minētie
ārpusbilances posteņi jāiedala riska kategorijās, kā
tas norādīts II pielikumā. 2.
IV pielikumā
uzskaitīto atvasināto instrumentu riska darījumu
vērtību nosaka saskaņā ar vienu no divām
III pielikumā norādītajām metodēm, ņemot
vērā pārjaunojuma līgumu un citus līgumu par dzēšanu
ietekmi, ko ņem vērā šo metožu nolūkiem saskaņā
ar III pielikumu. 3.
Ja riska darījumam
ir fondētā kredīta aizsardzība, šim postenim
piemērojamo riska darījuma vērtību iespējams
grozīt saskaņā ar 3. apakšiedaļu. 4.
Gadījumā, ja
kredītiestāde izmanto finanšu ķīlu vispārējo
metodi saskaņā ar VIII pielikuma 3. daļu, kur riska
darījums ir vērtspapīru vai preču pārdošana,
iegrāmatošana vai aizdošana saskaņā ar repo darījumu vai
saskaņā ar vērtspapīru vai preču aizdevumiem vai
aizņēmumiem, riska darījuma vērtība ir
vērtspapīru vai preču vērtība, kas
aprēķināta saskaņā ar 74. panta 1. punktu un
ko paaugstina par no svārstīguma izrietošajām korekcijām,
kas ir piemērotas šādiem vērtspapīriem vai precēm,
kā noteikts VIII pielikuma 3. daļas 35. līdz 60
punktā. 79. pants 1. Katru
riska darījumu attiecina uz vienu no zemāk minētajām riska
darījumu kategorijām: (a) prasības
vai iespējamās prasības pret centrālajām valdībām
vai centrālajām bankām; (b) prasības
vai iespējamās prasības pret reģionu pašvaldībām
vai vietējām iestādēm; (c) prasības
vai iespējamās prasības pret pārvaldes struktūrām
un bezpeļņas uzņēmumiem; (d) prasības
vai iespējamās prasības pret daudzpusējām
attīstības bankām; (e) prasības
vai iespējamās prasības pret starptautiskajām
organizācijām; (f) prasības
vai iespējamās prasības pret iestādēm; (g) prasības
vai iespējamās prasības pret komercsabiedrībām; (h) mazo
darījumu prasības vai mazo darījumu iespējamās
prasības; (i) prasības
vai iespējamās prasības, kas nodrošinātas ar nekustamo
īpašumu; (j) kavētie riska
darījumi; (k) augsta riska
kategorijas riska darījumi; (l) prasības
segto obligāciju veidā; (m) sekjuritizācijas
pozīcijas; (n) īstermiņa
prasības pret iestādēm un komercsabiedrībām; (o) ieguldījumu
fondu prasības; (p) citi riska
darījumi. 2. Lai
riska darījumu varētu ieskaitīt mazo riska darījumu
kategorijā, kas minēta 1. punkta h) apakšpunktā, riska
darījumam jāatbilst šādiem nosacījumiem: (a) riska
darījuma partneris ir privātpersona vai privātpersonas, vai
arī mazais vai vidējais uzņēmums; (b) riska
darījums ir viens no nozīmīga daudzuma riska darījumiem ar
līdzīgām iezīmēm, kur ar šādiem aizdevumiem
saistītie riski būtiski samazinās; (c) kopējā
summa, ko klients vai savstarpēji saistītu klientu grupa ir
parādā kredītiestādei, jebkuram mātesuzņēmumam
un tās meitasuzņēmumiem, ieskaitot visus kavētos riska
darījumus, ciktāl tas zināms kredītiestādei,
nedrīkst pārsniegt EUR 1 miljonu. Kredītiestādei
jāveic pamatoti pasākumi, lai iegūtu šādu informāciju. Vērtspapīrus
nedrīkst iekļaut mazo riska darījumu kategorijā. 80. pants 1. Lai
aprēķinātu riska svērto vērtību, visiem riska
darījumiem, izņemot to, par kuru vērtību tiek
samazināts pašu kapitāls, piemēro riska pakāpes atbilstoši
VI pielikuma 1. daļas noteikumiem. Riska pakāpe tiek
noteikta atbilstoši riska darījuma kategorijai un kredīta
kvalitātes pakāpei tādā apjomā, kā
norādīts VI pielikuma 1. daļā. Kredīta
kvalitāti var noteikt, atsaucoties uz ārējo kredītu
novērtēšanas institūciju (ĀKNI) kredītu
novērtējumiem atbilstoši 81. līdz 83. panta noteikumiem vai
eksporta kredītu aģentūru kredītu novērtējumiem
kā aprakstīts VI pielikuma 1. daļā. 2. Lai
piemērotu riska 1. punktā minēto riska pakāpi, riska
darījuma vērtību reizina ar riska pakāpi, kas noteikta vai
aprēķināta saskaņā ar šo apakšiedaļu. 3. Lai
aprēķinātu riska svērtās vērtības summas
riska darījumiem ar iestādēm, kompetentās iestādes
nolemj, vai pieņemt metodi, kas balstās uz centrālās
valdības kredītu kvalitāti tajā jurisdikcijā,
kurā ir reģistrēta kredītiestāde, vai arī
pieņemt metodi, kas balstās uz darījuma partnera iestādes
kredītu kvalitāti saskaņā ar VI pielikumu. 4. Neskarot
1. punktu, ja riska darījumam ir kredīta aizsardzība, šim
postenim piemērojamo riska pakāpi iespējams grozīt
saskaņā ar 3. apakšiedaļu. 5. Riska
svērtās vērtības summas sekjuritizācijas riska
darījumiem aprēķina saskaņā ar
4. apakšiedaļu. 6. Riska
darījumiem, kuru riska svērtās vērtības
aprēķināšana nav paredzēta šajā apakšiedaļā,
riska pakāpe ir 100 %. 7. Izņemot
57. panta 1. punkta 1) līdz 8) apakšpunktā
minētos riska darījumus, kas paaugstina saistības,
kompetentās iestādes var atbrīvot no šī panta
1. punkta prasībām kredītiestādes riska darījumus
ar darījumu partneri, kas ir tās mātesuzņēmums,
meitasuzņēmums vai tās mātesuzņēmuma
meitasuzņēmums, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi: (a) darījuma
partneris ir iestāde vai finanšu līdzdalības sabiedrība,
finanšu iestāde, aktīvu pārvaldīšanas sabiedrība vai
pakalpojumu palīguzņēmums, kuram piemēro attiecīgas
uzraudzības prasības; (b) darījuma
partneris ir pilnā mērā iekļauts tajā pašā
konsolidācijā, kurā ir iekļauta kredītiestāde; (c) darījumu
partnerim piemēro tās pašas riska novērtēšanas,
aprēķināšanas un kontroles procedūras, kādas
piemēro kredītiestādei; (d) darījuma
partneris ir reģistrēts tajā pašā dalībvalstī,
kurā ir dibināta kredītiestāde; (e) nepastāv
un nav paredzami materiāli vai tiesiski šķēršļi tam, lai
darījuma partneris varētu veikt nekavējošu pašu kapitāla
pārskaitīšanu vai saistību atmaksu kredītiestādei. Šādos
gadījumos piemēro riska pakāpi 0 %. 81. pants 1. Ārējos
kredītu novērtējumus var izmantot, lai aprēķinātu
riska darījuma riska pakāpe saskaņā ar 80. pantu tikai
tādā gadījumā, ja kompetentās iestādes ir
atzinušas ĀKNI, kas tos sniedz, par piemērotām; turpmāk
tekstā – „piemērotas ĀKNI”. 2. Kompetentās
iestādes atzīst ĀKNI par piemērotām 80. panta
nolūkiem tikai tādā gadījumā, ja tās uzskata, ka
novērtējuma metodoloģijas ir objektīvas, neatkarīgas,
pastāvīgi tiek pārskatītas un ir pārredzamas, un
iegūtie kredītu novērtējumi atbilst ticamības un
pārredzamības prasībām. Tāpēc kompetentajām
iestādēm jāievēro VI pielikuma 2. daļā
noteiktie tehniskie kritēriji. 3. Ja
dalībvalsts kompetentās iestādes ir atzinušas ĀKNI par
piemērotu, citu dalībvalstu kompetentās iestādes var
atzīt šo ĀKNI par piemērotu, neveicot savu
novērtēšanas procesu. 4. Kompetentās
iestādes publicē atzīšanas procedūras skaidrojumu un
piemēroto ĀKNI sarakstu. 82. pants 1. Kompetentās
iestādes nosaka, ņemot vērā VI pielikuma
2. daļā noteiktos tehnisko kritērijus, kā
piemēroto ĀKNI attiecīgos kredītu novērtējumus
saistīt ar šī pielikuma pirmajā daļā noteiktajām kredīta
kvalitātes pakāpēm. Šai saistībai jābūt
objektīvai un konsekventai. 2. Ja
dalībvalsts kompetentās iestādes ir noteikušas
1. punktā minēto saistību, citu dalībvalstu
kompetentās iestādes var atzīt šo saistību, neveicot savu
novērtējumu. 83. pants 1. ĀKNI
kredītu novērtējumu lietošanai kredītiestādes riska
svērtās vērtības summas aprēķināšanai
jābūt konsekventai un jāatbilst VI pielikuma
3. daļas noteikumiem. Kredītu novērtējumus nedrīkst
izmantot selektīvi. 2. Kredītiestādes
izmanto paredzētos kredītu novērtējumus. Tomēr
tās var izmantot neparedzētus novērtējumus, ja
attiecīgā kompetentā iestāde to atļauj. 2. apakšiedaļa
– Uz iekšējiem reitingiem balstītā pieeja 84. pants 1. Saskaņā
ar šo apakšiedaļu kompetentās iestādes var atļaut
kredītiestādēm aprēķināt to riska
svērtās vērtības summas, izmantojot uz iekšējiem
reitingiem balstītu pieeju (IRP). Katrai kredītiestādei
šajā gadījumā jāpieprasa atsevišķa atļauja. 2. Atļauju
dod tikai tādā gadījumā, ja kompetentā iestāde
uzskata, ka kredītiestādes vadības un kredīta riska
darījumu vērtēšanas sistēmas ir nevainojamas un tiek
īstenotas godprātīgi, jo īpaši pārbaudot, vai tās
atbilst šādiem standartiem saskaņā ar VII pielikuma
4. daļu: (a) kredītiestādes
reitingu sistēmas sniedz pamatotu debitora un darījumu iezīmju
novērtējumu, pamatotu riska diferencēšanu un precīzu un
konsekventu riska kvantitatīvo novērtējumu; (b) iekšējiem
reitingiem un saistību nepildīšanas un zaudējumu
novērtējumiem, ko izmanto kapitāla prasību
aprēķināšanai, un ar tiem saistītajām
sistēmām un procedūrām ir būtiska nozīme riska
pārvaldīšanas un lēmumu pieņemšanas procedūrās, kā
arī kredītiestādes kredītu apstiprināšanas,
iekšējās kapitāla sadales un uzņēmuma vadības
funkcijās; (c) kredītiestādē
ir kredītriska kontroles struktūra, kas ir atbildīga par
tās reitingu sistēmām un ir atbilstīgi neatkarīga, un
tās darbība netiek ietekmēta; (d) kredītiestāde
apkopo un uzglabā visus attiecīgos datus, lai efektīvi
nodrošinātu tās kredītriska aprēķināšanas un
pārvaldīšanas procedūras; (e) kredītiestāde
dokumentē savas reitingu sistēmas, to uzbūves pamatojumu un
apstiprina šīs reitingu sistēmas. Ja ES
mātesuzņēmuma kredītiestāde un tās
meitasuzņēmumi vai ES mātesuzņēmuma finanšu iestāde
un tās meitasuzņēmumi izmanto vienādi izstrādātu
IRP mātesuzņēmumam un tā meitasuzņēmumiem,
kompetentās iestādes var atļaut izpildīt
VII pielikumā 4. daļā noteiktās
minimālās prasības mātesuzņēmumam un tā
meitasuzņēmumiem kopīgi. 3. Kredītiestāde,
kas vēlas izmantot IRP, pierāda, ka tā attiecīgajām
IRP riska darījumu kategorijām izmanto reitingu sistēmas, kas
kopumā atbilst šajā pielikumā noteiktajām
prasībām iekšējā riska aprēķināšanai un
vadības nolūkiem, vismaz trīs gadus pirms pieteikuma
iesniegšanas par IRP izmantošanu. Šo prasību piemēro no
2010. gada 31. decembra. 4. Kredītiestāde,
kas vēlas izmantot pašu vērtējumus ZSN un/vai
pārrēķināšanas koeficientiem, pierāda, ka tā ir
veikusi ZSN un/vai pārrēķināšanas koeficientu
novērtēšanu un izmantojusi šos novērtējumus tādā
veidā, ka tas kopumā atbilst minimālajām prasībām
šo parametru pašu vērtējumu aprēķināšanai, kas
noteiktas šajā pielikumā, vismaz trīs gadus pirms pieteikuma
iesniegšanas par pašu vērtējumu izmantošanu ZSN un/vai
pārrēķināšanas koeficientiem. Šo prasību piemēro
no 2010. gada 31. decembra. 5. Ja
kredītiestāde pārtrauc pildīt šajā
apakšiedaļā noteiktās prasības, tā iesniedz
kompetentajai iestādei plānu par savlaicīgu prasību
izpildes atsākšanu vai pierāda, ka prasību nepildīšanai ir
nebūtiska ietekme. 6. Ja
ES mātesuzņēmuma kredītiestāde un tās
meitasuzņēmumi vai ES mātesuzņēmuma finanšu
līdzdalības sabiedrība un tās meitasuzņēmumi ir
paredzējuši izmantot IRP, dažādu juridisko personu kompetentās
iestādes cieši sadarbojas, kā tas noteikts 129. līdz
132. pantā. 85. pants 1. Neskarot
89. pantu, kredītiestādes un visi mātesuzņēmumi
un to meitasuzņēmumi ievieš IRP attiecībā uz visiem riska
darījumiem. Ja kompetentās
iestādes to atļauj, ieviešanu var veikt secīgi dažādām
87. pantā uzskaitītajām riska darījumu
kategorijām vienā biznesa struktūrvienībā, secīgi
dažādās biznesa struktūrvienībās vienā grupā
vai pašu vērtējumu lietošanai ZSN vai riska pakāpju aprēķināšanas
pārrēķināšanas koeficientiem riska darījumos ar
komercsabiedrībām, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām. Mazo riska darījumu
kategorijā, kas minēta 86. pantā, ieviešanu var veikt
secīgi riska darījumu kategorijām, kurām atbilst
VII pielikuma 1. daļas 9., 10. un 11. punkta dažādas
korelācijas. 2. Ieviešanu,
kas minēta 1. punktā, veic pamatotā laika periodā, ko
saskaņo ar kompetentajām iestādēm. Īstenošanu veic,
stingri ievērojot nosacījumus, ko noteikušas kompetentās
iestādes. Šos nosacījumus izstrādā tā, lai
nodrošinātu, ka 1. punktā paredzētie elastīgie
noteikumi netiek izmantoti minimālo kapitāla prasību
samazināšanai attiecībā uz šīm riska darījumu
kategorijām vai biznesa struktūrvienībām, kurām
vēl netiek piemērota IRP, vai attiecībā uz pašu
vērtējumu izmantošanu ZSN un pārrēķināšanas
koeficientiem. 3. Kredītiestādes,
kas izmanto IRP visām riska darījumu kategorijām, izmanto IRP
arī kapitāla instrumentu riska darījumu kategorijai. 4. Ievērojot
1. līdz 3. punktu un 89. pantu, kredītiestādes, kas
saskaņā ar 84. pantu ir saņēmušas atļauju
izmantot IRP, nedrīkst atsākt 1. apakšiedaļas
piemērošanu riska svērtās vērtības summu
aprēķināšanai, izņemot gadījumus, kad tās
spēj to pienācīgi pamatot un ir saņēmušas kompetento
iestāžu atļauju. 5. Ievērojot
1. un 2. punktu un 89. pantu, kredītiestādes, kas
saskaņā ar 89. pantu ir saņēmušas atļauju izmantot
pašu vērtējumus ZSN un pārrēķināšanas
koeficientiem, nedrīkst atsākt 87. panta 8. punktā
minēto ZSN vērtību un pārrēķināšanas
koeficientu izmantošanu, izņemot gadījumus, kad tās spēj to
pienācīgi pamatot un ir saņēmušas kompetento iestāžu
atļauju. 86. pants 1. Katru
riska darījumu attiecina uz vienu no zemāk minētajām riska
darījumu kategorijām: (a) prasības
vai iespējamās prasības pret centrālajām valdībām
un centrālajām bankām; (b) prasības
vai iespējamās prasības pret iestādēm; (c) prasības
vai iespējamās prasības pret komercsabiedrībām; (d) mazo
darījumu prasības vai mazo darījumu iespējamās
prasības; (e) kapitāla
instrumentu prasības; (f) sekjuritizācijas
pozīcijas; (g) citi
aktīvi, kas nav kredītu saistības. 2. Šādi
riska darījumi pielīdzināmi riska darījumiem ar
centrālajām valdībām un centrālajām bankām: (a) riska
darījumi ar reģionu pašvaldībām un vietējām
iestādēm, kas pielīdzināmi riska darījumiem ar
centrālajām valdībām saskaņā ar 1.
apakšiedaļu; (b) riska
darījumi ar daudzpusējām attīstības bankām un
starptautiskajām organizācijām, kuru riska pakāpe
atbilstoši 1. apakšiedaļai ir 0 %. 3. Šādi
riska darījumi pielīdzināmi riska darījumiem ar
iestādēm: (a) riska
darījumi ar reģionu pašvaldībām un vietējām
iestādēm, kas nav pielīdzināmi riska darījumiem ar
centrālajām valdībām saskaņā ar
1. apakšiedaļu; (b) riska
darījumi ar valsts iestādēm, kas pielīdzināmi riska
darījumiem ar iestādēm saskaņā ar
1. apakšiedaļu; (c) riska
darījumi ar daudzpusējām attīstības bankām, kuru
riska pakāpe atbilstoši 1. apakšiedaļai nav 0 %. 4. Lai riska
darījumu varētu ieskaitīt mazo riska darījumu
kategorijā, kas minēta 1. punkta d) apakšpunktā, riska
darījumam jāatbilst šādiem nosacījumiem: (a) riska
darījuma partneris ir privātpersona vai privātpersonas, vai
arī mazais vai vidējais uzņēmums, pieņemot, ka
pēdējā gadījumā kopējā summa, ko klients vai
savstarpēji saistītu klientu grupa ir parādā
kredītiestādei, jebkuram tās mātesuzņēmumam un
meitasuzņēmumiem, ciktāl tas zināms
kredītiestādei, kura veic pamatotus pasākumus, lai iegūtu
šo informāciju, nepārsniedz EUR 1 miljonu; (b) kredītiestādes
riska pārvaldīšana attiecībā uz šādiem riska
darījumiem ir konsekventa laika gaitā un notiek
līdzīgā veidā; (c) tie netiek
pārvaldīti atsevišķi tā, kā tiek pārvaldīti
riska darījumi uzņēmumu riska darījumu kategorijā; (d) katrs no tiem
ir viens no daudziem līdzīgi pārvaldītiem riska
darījumiem. 5. Šādus
riska darījumus ieskaita kapitāla instrumentu riska darījumu
kategorijā: (a) neparāda
riska darījumi, kas satur pakārtotu paliekošu prasību pret
emitenta aktīviem vai ieņēmumiem; (b) parāda
riska darījumi, kas pēc saimnieciskās būtības ir
līdzīgi a) apakšpunktā norādītajiem riska
darījumiem. 6. Uzņēmumu
riska darījumu kategorijā kredītiestādes īpaši izdala
kā specializētās kreditēšanas riska darījumus ar
šādām iezīmēm: (a) riska
darījums ir noslēgts ar juridisku personu, kas īpaši izveidota,
lai finansētu un/vai veiktu darbības ar fiziskiem aktīviem; (b) līguma
noteikumi piešķir aizdevējam būtisku kontroli pār
aktīviem un to radītiem ieņēmumiem; (c) saistību
atmaksas primārais avots ir finansēto aktīvu radītie
ieņēmumi nevis plaša apjoma komercuzņēmuma
neatkarīgā maksātspēja. 7. Jebkuras kredīta saistības, kas nav
iekļautas 1. punkta a), b), c) un d) līdz f) apakšpunktā
minētajās riska darījumu kategorijās tiek iekļautas
šī punkta c) apakšpunktā minētajā riska darījumu
kategorijā. 8. Riska
darījumu kategorijā, kas nav iekļauta 1. punkta g)
punktā, iekļauj iznomāto īpašumu atlikušo
vērtību, ja vien šajā direktīvā nav noteikts
citādi. 9. Metodoloģijai,
ko kredītiestādes izmanto riska darījumu iedalīšanai
dažādās riska darījumu kategorijās jābūt
atbilstīgai un ilgtermiņā konsekventai. 87. pants 1. Riska
svērtās vērtības summas 86. panta 1. punkta a)
līdz e) vai g) apakšpunktā minēto riska darījumu
kredītriskam, ja vien tos neatskaita no pašu kapitāla,
aprēķina saskaņā ar VII pielikuma 1. daļas
1. līdz 25. punktu. 2. Riska
svērtās vērtības summas nopirkto pircēja parādu
pasliktināšanās riskam aprēķina saskaņā ar
VII pielikuma 1. daļas 26. punktu. 3. Riska
svērtās vērtības summas aprēķinus
kredītriskam un pasliktināšanās riskam pamato ar
attiecīgajiem parametriem, kas saistīti ar attiecīgo riska
darījumu. Tajos iekļauj saistību nepildīšanas
varbūtību (SNV), zaudējumus, kas var rasties saistību
nepildīšanas gadījumā (ZSN), termiņu un riska darījuma
vērtību. Saskaņā ar VII pielikuma 2. daļu
SNV un ZSN var izskatīt kopā vai atsevišķi. 4. Neatkarīgi
no 3. punkta, riska svērtās vērtības summas
aprēķinu kredītriskam visos riska darījumos, kas
pieskaitāmi 86. panta 1. punkta e) apakšpunkta riska
darījumu kategorijai, veic saskaņā ar VII pielikuma
1. daļas 15. līdz 24. punktu, ja to atļauj
kompetentās iestādes. Kompetentās iestādes atļauj
kredītiestādei izmantot VII pielikuma 1. daļas 24. un
25. punktā paredzēto pieeju tikai tad, ja
kredītiestāde izpilda VII pielikuma 4. daļas
114. līdz 122. punktā noteiktās minimālās
prasības. 5. Neatkarīgi
no 3. punkta, riska svērtās vērtības aprēķinu
kredītriskam specializētās kreditēšanas riska darījumos
var veikt VII pielikuma 1. daļas 5. punktu. Kompetentās iestādes
publicē pamatnostādnes, kā iestādēm noteikt riska
pakāpi specializētās kreditēšanas riska darījumiem
saskaņā ar VII pielikuma 1. daļas 5. punktu un apstiprina
iestādēs izmantotās klasifikācijas metodoloģijas. 6. Riska
darījumiem, kas pieskaitāmi 86. panta 1. punkta
a) līdz d) apakšpunktā minētajām riska
darījumu kategorijām, kredītiestādes nodrošina pašu
vērtējumus SNV saskaņā ar 84. pantu un VII pielikuma
4. daļu. 7. Riska
darījumiem, kas pieskaitāmi 86. panta 1. punkta
a) līdz d) apakšpunktā minētajai riska darījumu
kategorijai, kredītiestādes nodrošina pašu vērtējumus ZSN
un pārrēķināšanas koeficientiem saskaņā ar 84.
pantu un VII pielikuma 4. daļu. 8. Riska
darījumiem, kas pieskaitāmi 86. panta 1. punkta a) līdz c)
apakšpunktā minētajām riska darījumu kategorijām,
kredītiestādes piemēro ZSN vērtības, kas noteiktas
VII pielikuma 2. daļas 8. punktā, un pārrēķināšanas
koeficientus, kas noteikti VII pielikuma 3. daļas
11. punkta a) līdz c) apakšpunktā. 9. Neatkarīgi
no 8. punkta, visiem riska darījumiem, kas pieskaitāmi
86. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā
minētajai riska darījumu kategorijai, kredītiestādes var
atļaut izmantot pašu vērtējumus ZSN un
pārrēķināšanas koeficientiem saskaņā ar 84. pantu
un VII pielikuma 4. daļu. 10. Riska
svērtās vērtības summas sekjuritizācijas riska
darījumiem un riska darījumiem, kas pieskaitāmi 86. panta 1.
punkta f) apakšpunktā minētajām riska darījumu
kategorijām, aprēķina saskaņā ar
4. apakšiedaļu. 11. Ja riska
darījumi ar ieguldījumu fondu atbilst VI pielikuma
1. daļas 74. un 75. panta kritērijiem un
kredītiestādei ir zināmi visi bāzes riska darījumi ar
ieguldījumu fondu, kredītiestādei jāizskata visi šie
bāzes riska darījumi, lai aprēķinātu riska svērtās
vērtības summas un paredzamo zaudējumu summas atbilstoši
šajā apakšnodaļā izklāstītajām metodēm. Ja
kredītiestāde neatbilst nosacījumiem, kas jāizpilda, lai
varētu izmantot šajā apakšiedaļā minētās metodes,
riska svērto vērtību un paredzamos zaudējumus
aprēķina, izmantojot šādas pieejas: (a) riska darījumiem, kas pieskaitāmi
86. panta 1. punkta e) apakšpunktā minētajai riska
darījumu kategorijai, izmanto pieeju, kas izklāstīta
VII pielikuma 1. daļas 17. līdz 19. punktā. Ja
šiem nolūkiem kredītiestāde nespēj izšķirt
privātos kapitāla instruments, biržā tirgojamos un citus
kapitāla instrumentu riska darījumus, tā pielīdzina
attiecīgos riska darījumus citiem kapitāla instrumentu riska
darījumiem; (b) visiem citiem bāzes riska
darījumiem izmanto 1. apakšiedaļā izklāstīto
pieeju, mainot to šādi: (i) riska darījumus iedala
attiecīgajās riska darījumu kategorijās un tām
piešķir kredīta kvalitātes soļa riska pakāpi, kas ir
par vienu kredīta kvalitātes soli augstāka nekā tā,
kuru parasti piešķirtu šim riska darījumam; (ii) riska darījumi, uz kuriem attiecina
augstāku kredīta kvalitātes soli, kam parasti tiktu
piešķirta riska pakāpe 150 %, piešķir riska pakāpi
200 %. 12. Ja riska
darījumi ar ieguldījumu fondu neatbilst VI pielikuma
1. daļas 74. un 75. panta kritērijiem un
kredītiestādei nav zināmi visi bāzes riska darījumi ar
ieguldījumu fondu, kredītiestādei jāizskata visi šie
bāzes riska darījumi, lai aprēķinātu riska
svērtās vērtības summas un paredzamo zaudējumu summas
atbilstoši VII pielikuma 1. daļas 17. līdz 19. punktā
noteiktajai pieejai. Ja kredītiestāde šiem nolūkiem nespēj
izšķirt privātos kapitāla instrumentus, biržā tirgojamos un
citus kapitāla instrumentu riska darījumus, tā pielīdzina
attiecīgos riska darījumus citiem kapitāla instrumentu riska darījumiem.
Šiem nolūkiem riska darījumus, kas nav darījumi ar kapitāla
instrumentiem, iedala vienā no kategorijām (privātie
kapitāla instrumenti, biržā tirgojamie un citi kapitāla
instrumenti), kas minētas VII pielikuma 1. daļas
17. punktā un nezināmos riska darījumus iedala citu
kapitāla instrumentu kategorijā. Kā
alternatīvu iepriekš aprakstītajai metodei kredītiestādes
var izmantot trešo personu aprēķinus un ziņojumus par
vidējām riska svērtajām vērtībām, kas
balstās uz ieguldījumu fondu bāzes riska darījumiem,
aprēķinus veicot ar vienu no šādām metodēm,
pieņemot, ka aprēķinu un ziņojumu precizitāte ir
pietiekami nodrošināta: (a) riska darījumiem, kas pieskaitāmi
86. panta 1. punkta e) apakšpunktā minētajai riska
darījumu kategorijai, pieeja, kas izklāstīta VII pielikuma
1. daļas 17. līdz 19. punktā. Ja šiem nolūkiem
kredītiestāde nespēj izšķirt privātos kapitāla
instruments, biržā tirgojamos un citus kapitāla instrumentu riska darījumus,
tā pielīdzina attiecīgos riska darījumus citiem
kapitāla instrumentu riska darījumiem. (b) visiem citiem bāzes riska
darījumiem izmanto 1. apakšiedaļā izklāstīto
pieeju, mainot to šādi: (i) riska
darījumus iedala attiecīgajās riska darījumu
kategorijās un tām piešķir kredīta kvalitātes
soļa riska pakāpi, kas ir par vienu kredīta kvalitātes soli
augstāka nekā tā, kuru parasti piešķirtu šim riska
darījumam; (ii) riska darījumi, uz kuriem attiecina
augstāku kredīta kvalitātes soli, kam parasti tiktu
piešķirta riska pakāpe 150 %, piešķir riska pakāpi
200 %. 88. pants 1. Paredzamo
zaudējumu summas riska darījumiem, kas iedalīti vienā no
riska darījumu kategorijām, kas minētas 86. panta
1. punkta a) līdz e) apakšpunktam, aprēķina atbilstoši
metodēm, kas izklāstītas VII pielikuma 1. daļas
27. līdz 33. punktā. 2. Paredzamo
zaudējumu summu aprēķins, ko veic atbilstoši VII pielikuma
1. daļas 27. līdz 33. punktam, balstās uz tiem pašiem
ievades skaitļiem SNV, ZSN un riska darījuma vērtībai,
kurus izmanto riska svērtās vērtības aprēķinam
saskaņā ar 87. pantu. 3. Paredzamo
zaudējumu summas sekjuritizācijas riska darījumiem
aprēķina saskaņā ar 4. apakšiedaļu. 4. Paredzamo
zaudējumu summa riska darījumiem, kas iedalīti 86. panta
1. punkta g) apakšpunktā minētajā riska darījumu
kategorijā, ir nulle. 5. Paredzamo
zaudējumu summas nopirkto pircēja parādu
pasliktināšanās riskam aprēķina saskaņā ar
VII pielikuma 1. daļas 33. punktu. 6. Paredzamo
zaudējumu summas riska darījumiem, kas minēti 87. panta 11.
un 12. punktā, aprēķina saskaņā ar metodēm,
kas izklāstītas VII pielikuma 1. daļas 27. līdz
33. punktā. 89. pants 1. Ja
kompetentās iestādes to atļauj, kredītiestādes,
kurām ir atļauts izmantot IRP pieeju riska svērtās
vērtības un paredzamo zaudējumu aprēķināšanai
vienai vai vairākām riska darījumu kategorijām, var
piemērot 1. apakšiedaļu šādos gadījumos: (a) riska
darījumu kategorijai, kas minēta 86. panta 1. punkta
a) apakšpunktā, ja nozīmīgo darījumu partneru skaits
ir ierobežots un reitingu sistēmas ieviešana šiem darījumu partneriem
kredītiestādei būtu nesamērīgi apgrūtinoša; (b) riska
darījumu kategorijai, kas minēta 86. panta 1. punkta
b) apakšpunktā, ja nozīmīgo darījumu partneru skaits
ir ierobežots un reitingu sistēmas ieviešana šiem darījumu partneriem
kredītiestādei būtu nesamērīgi apgrūtinoša; (c) riska
darījumi nebūtiskās biznesa struktūrvienībās,
kā arī riska darījumu kategorijas, kas pēc sava lieluma un
riska profila ir nebūtiskas; (d) riska
darījumi ar izcelsmes dalībvalsts centrālajām
valdībām un to reģionu pašvaldībām, vietējām
iestādēm un pārvaldes iestādēm, pieņemot, ka: (i) nepastāv
risku atšķirības starp riska darījumiem ar centrālo
valdību un citiem šāda veida riska darījumiem, pamatojoties uz
īpašiem valsts pasākumiem; (ii) riska
darījumiem ar centrālo valdību saskaņā ar
1. apakšiedaļu ir piešķirts kredīta kvalitātes
novērtēšanas 1. solis; (e) kredītiestādes
riska darījumi ar darījumu partneri, kas ir tās
mātesuzņēmums, tās meitasuzņēmums vai tās
mātesuzņēmuma meitasuzņēmums, pieņemot, ka
darījuma partneris ir iestāde vai finanšu līdzdalības
sabiedrība, finanšu iestāde, aktīvu pārvaldīšanas
sabiedrība vai pakalpojumu palīguzņēmums, kuram
piemēro attiecīgas uzraudzības prasības; (f) kapitāla
instrumentu riska darījumi ar juridiskām personām, kuru
kredītsaistībām atbilstoši 1. apakšiedaļai ir nulles
riska pakāpe (ieskaitot valsts finansētās juridiskās
personas, kurām var piemērot nulles riska pakāpi); (g) kapitāla
instrumentu riska darījumi, kas saistīti ar valsts programmām
īpašu ekonomikas nozaru veicināšanai, kur kredītiestāde
saņem ievērojamas subsīdijas saviem ieguldījumiem un kur
noteikta zināma valdības pārraudzība un ierobežojumi
kapitāla ieguldījumiem. Šis izņēmums ir ierobežots
līdz 10 % no sākotnējā pašu kapitāla un pašu
rezerves kapitāla kopsummas; Šis punkts neaizliedz
citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm atļaut
1. apakšiedaļas noteikumu piemērošanu kapitāla instrumentu
riska darījumiem, kuriem šīs pieejas izmantošana jau ir atļauta
citās dalībvalstīs. 2. Iepriekšējā
punkta c) apakšpunkta nolūkiem kredītiestādes kapitāla
instrumentu riska darījumu kategoriju uzskata par nozīmīgu, ja
to kopējā vērtība, atņemot kapitāla instrumentu
riska darījumus, kas radušies saistībā ar g) apakšpunktā
minētajām valsts programmām, pārsniedz 10 % no kredītiestādes
pašu kapitāla, salīdzinot ar iepriekšējā gada vidējo
rādītāju. Ja šo kapitāla instrumentu riska darījumu
skaits ir mazāks par 10, iepriekšminētais slieksnis ir 5 % no
kredītiestādes pašu kapitāla. 3. apakšiedaļa
– Kredītriska mazināšana 90. pants Šīs
apakšiedaļas nolūkiem „aizdevēja kredītiestāde” ir
kredītiestāde, kurai ir attiecīgais riska darījums,
neatkarīgi no tā, vai tas ir vai nav saistīts ar aizdevumu. 91. pants Kredītiestādes, kas izmanto standartizēto pieeju
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu vai izmanto IRP
saskaņā ar 84. līdz 89. pantu, bet neizmanto pašu
vērtējumus ZSN un pārrēķināšanas koeficientiem
saskaņā ar 87. un 88. pantu, var atzīt kredītriska
mazināšanu atbilstoši šai apakšiedaļai attiecībā uz riska
svērtās vērtības aprēķināšanu 75. panta
a) punkta nolūkiem vai attiecīgās paredzamo zaudējumu
summas to aprēķinu nolūkiem, kas minēti 57. panta q)
punktā un 63. panta 3. punktā. 92. pants 1. Metodēm,
ko aizdevēja kredītiestāde izmanto kredīta
aizsardzībai kopā ar veiktajiem pasākumiem un soļiem un
ieviestajām procedūrām un darba kārtību, ir
jābūt tādām, lai kredīta aizsardzības
pasākumi būtu tiesiski efektīvi un īstenojami visās
attiecīgajās jurisdikcijās. 2. Aizdevēja
kredītiestāde veic atbilstīgus pasākumus, lai
nodrošinātu kredīta aizsardzības pasākumu efektivitāti
un ņemtu vērā attiecīgos riskus. 3. Izmantojot
fondētos kredīta aizsardzību, aktīviem, kurus atzīst
par atbilstošiem, jābūt pietiekami likvīdiem, un to
vērtībai laika gaitā jābūt pietiekami stabilai, lai
nodrošinātu noteiktību attiecībā uz sasniegto kredīta
aizsardzību, ņemot vērā riska svērtās
vērtības aprēķināšanas metodes, un attiecībā
uz pieļaujamo atzīšanas līmeni. Par piemērotiem atzīst
tikai VIII pielikuma 1. daļā noteiktos aktīvus. 4. Izmantojot
fondēto kredīta aizsardzību, aizdevējai
kredītiestādei ir tiesības savlaicīgi likvidēt vai
paturēt aktīvus, kas nodrošina aizsardzību saistību
nepildīšanas, maksātnespējas vai bankrota gadījumā,
vai citos kredīta notikumos, kas norādīti darījuma
dokumentācijā, vajadzības gadījumā attiecinot šo
noteikumu arī uz ķīlas turētāju. Korelācijas
pakāpe starp aizsardzībai paredzēto aktīvu
vērtību un aizņēmēja kredīta kvalitāti
nedrīkst būt pārāk augsta. 5. Izmantojot
nefondēto kredīta aizsardzību, pusei, kas sniedz
nodrošinājumu, lai to atzītu par atbilstošu, jābūt
pietiekami uzticamai, un aizsardzības nolīgumam ir jābūt juridiski
efektīvam visās attiecīgajās jurisdikcijās, lai
nodrošinātu noteiktību attiecībā uz sasniegto kredīta
aizsardzību, ņemot vērā riska svērtās
vērtības aprēķināšanas metodes, un attiecībā
uz pieļaujamo atzīšanas līmeni. Par piemērotiem atzīst
tikai tos nodrošinājuma sniedzējus un aizsardzības nolīgumu
veidus, kas paredzēti VIII pielikuma 1. daļā. 6. Jāizpilda
VIII pielikuma 2. daļā paredzētās
minimālās prasības. 93. pants 1. Ja
ir izpildītas 92. panta prasības, riska svērtās
vērtības aprēķinu un, vajadzības gadījumā,
paredzamo zaudējumu aprēķinu iespējams grozīt
atbilstoši VIII pielikuma 3. līdz 6. daļai. 2. Nevienam
riska darījumam, attiecībā uz kuru ir panākta
kredītriska mazināšana, nedrīkst būt augstāka riska
svērtā vērtība vai paredzamo zaudējumu summa kā
identiskam riska darījumam, kuram nav piemērota kredītriska
mazināšana. 3. Ja
riska svērtās vērtības aprēķinā jau ir
ņemta vērā kredīta aizsardzība atbilstīgi 78.
līdz 83. pantam vai atbilstīgi 84. līdz 93. pantam,
kredīta aizsardzības aprēķinam vairs nav vajadzīgs
apstiprinājums atbilstoši šai apakšiedaļai. 4. apakšiedaļa
- Sekjuritizācija 94. pants Ja kredītiestāde izmanto 1. apakšiedaļā
aprakstīto standartizēto pieeju riska svērtās
vērtības aprēķināšanai riska darījumu
kategorijā, kurā atbilstoši 79. pantam tiktu iedalīti
sekjuritizācijas riska darījumi, tā aprēķina riska
svērto vērtību sekjuritizācijas pozīcijai
saskaņā ar IX pielikuma 4. daļas 6. līdz
35. punktu. Visos citos gadījumos kredītiestāde aprēķina
riska svērto vērtību saskaņā ar IX pielikuma
4. daļas 36. līdz 74. punktu. 95. pants 1. Ja
būtisks kredītrisks, kas saistīts ar sekjuritizācijas riska
darījumiem, ir pārņemts no kredītiestāde iniciatore
IX panta 2. daļu, šī kredītiestāde var: (a) tradicionālās
sekjuritizācijas gadījumā izslēgt no riska
svērtās vērtības aprēķina vai, attiecīgajos
gadījumos, paredzamo zaudējumu aprēķina riska
darījumus, kas pakļauti sekjuritizācijai; (b) sintētiskās
sekjuritizācijas gadījumā aprēķināt riska
svērto vērtību un, attiecīgajos gadījumos, paredzamo
zaudējumu summu sekjuritizācijas riska darījumiem atbilstoši
IX pielikuma 2. daļai. 2. Ja tiek
piemērots 1. punkts, iniciatora kredītiestāde
aprēķina IX pielikumā paredzētās riska
svērtās vērtības pozīcijām, kuras var būt
ietvertas sekjuritizācijā. Ja kredītiestāde-iniciatore
nevar nodot būtisku kredītrisku saskaņā ar 1. punktu,
tai nav jāaprēķina riska svērtā vērtība
pozīcijām, kuras var būt ietvertas sekjuritizācijā. 96. pants 1. Lai
aprēķinātu sekjuritizācijas pozīcijas riska
svērto vērtību, pozīcijas riska darījuma
vērtībai piemēro riska pakāpi saskaņā ar
IX pielikumu, pamatojoties uz pozīcijas kredīta kvalitāti,
ko iespējams noteikt, atsaucoties uz ĀKNI kredīta
novērtējumu, vai tā, kā paredzēts
IX pielikumā. 2. Ja riska
darījums notiek ar vairākiem sekjuritizācijas laidieniem, riska
darījumu katrā laidienā uzskata par atsevišķu
sekjuritizācijas pozīciju. Uzskata, ka sekjuritizācijas
pozīciju kredīta aizsardzības nodrošinātāji ir sekjuritizācijas
pozīciju turētāji. Sekjuritizācijas pozīcijas ietver
arī sekjuritizācijas riska darījumus ar procentu likmēm vai
valūtas atvasināto instrumentu līgumiem. 3. Ja
sekjuritizācijas pozīcijai izmanto fondēto vai nefondēto
kredīta aizsardzību, šai pozīcijai piemērojamo riska
pakāpi iespējams mainīt saskaņā ar 90. līdz
93. pantu saistībā ar IX pielikumu. 4. Piemērojot 57. panta r) punktu
un 66. panta 2. punktu, riska svērto vērtību
iekļauj kredītiestādes riska svērto vērtību
kopsummā, kas aprēķināta 75. panta a) punkta
nolūkiem. 97. pants 1. ĀKNI
kredītu novērtējumus var izmantot, lai aprēķinātu
riska darījuma riska pakāpi saskaņā ar 96. pantu,
tikai tādā gadījumā, ja kompetentās iestādes ir
atzinušas ĀKNI, kas tos sniedz, par piemērotām; turpmāk
tekstā – „piemērotas ĀKNI”. 2. Kompetentās
iestādes atzīst ĀKNI par piemērotām 1. punkta
nolūkiem tikai tādā gadījumā, ja tās atzīst,
ka ir izpildītas 81. pantā noteiktās prasības,
ņemot vērā VI pielikuma 2. daļā paredzētos
tehniskos kritērijus un ĀKNI ir pierādījusi savu spēju
strādāt sekjuritizācijas jomā, un to apliecina sekmīga
darbība tirgū. 3. Ja
dalībvalsts kompetentās iestādes ir atzinušas ĀKNI par
piemērotu 1. punkta nolūkiem, citu dalībvalstu
kompetentās iestādes var atzīt šo ĀKNI par piemērotu
šiem nolūkiem, neveicot savu novērtēšanas procesu. 4. Kompetentās
iestādes publicē atzīšanas procedūras skaidrojumu un
piemēroto ĀKNI sarakstu. 5. Lai to
varētu izmantot šiem nolūkiem, piemērotas ĀKNI kredīta
novērtējumam jāatbilst ticamības un pārredzamības
prasībām, kā tās izskaidrotas IX pielikuma
3. daļā. 98. pants 1. Lai piemērotu
riska pakāpes sekjuritizācijas pozīcijām, kompetentās
iestādes nosaka IX pielikumā noteikto kredīta
kvalitātes soļu atbilstību attiecīgajiem piemēroto ĀKNI
kredītu novērtējumiem. Šai saistībai jābūt
objektīvai un konsekventai. 2. Ja
dalībvalsts kompetentās iestādes ir noteikušas
1. punktā minēto saistību, citu dalībvalstu
kompetentās iestādes var atzīt šo saistību, neveicot savu
novērtējumu. 99. pants ĀKNI kredītu novērtējumu lietošanai
kredītiestādes riska svērtās vērtības summas
aprēķināšanai saskaņā ar 96. pantu
jābūt konsekventai un jāatbilst IX pielikuma
3. daļas noteikumiem. Kredītu novērtējumus
nedrīkst izmantot selektīvi. 100. pants 1. Ja
svārstīga apmēra riska darījumiem piemēro
priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumu, kredītiestāde-iniciatore
vai kredītiestāde-sponsore atbilstoši IX pielikumam
aprēķina papildu riska svērto vērtību, ņemot
vērā, ka kredītriska līmenis var palielināties
priekšlaicīgas amortizācijas nosacījuma piemērošanas rezultātā. 2. Šiem
nolūkiem svārstīga apmēra riska darījums ir riska
darījums, kur klients var izmantot kredītu noteiktās
robežās, un priekšlaicīgas amortizācijas nosacījums ir
līguma pants, kas, iestājoties iepriekš noteiktiem gadījumiem,
pieprasa, lai ieguldītāja pozīcijas tiktu pārskatītas
pirms emitēto vērtspapīru sākotnējā termiņa
beigām. 3. Ja
sekjuritizācijai piemēro priekšlaicīgas amortizācijas
nosacījumu mazo riska darījumu kategorijā, kuri bez
saistību uzņemšanās un bez nosacījumiem ir atsaucami bez
iepriekšēja brīdinājuma, un priekšlaicīgu amortizāciju
nosaka kvantitatīva vērtība, kas nav saistīta ar triju
mēnešu vidējo starpības pārsniegumu, kompetentās
iestādes norādītā pārrēķināšanas
skaitļa noteikšanai var piemērot pieeju, kas ir līdzīga
IX pielikuma 4. daļas 27. līdz 30. punktā
aprakstītajai. 4. Ja
kompetentā iestāde vēlas izmantot 3. punktā
minēto pieeju attiecībā uz īpašu sekjuritizāciju,
tā vispirms informē visu citu dalībvalstu attiecīgās
kompetentās iestādes. Pirms šādas pieejas piemērošana
kļūst par daļu no kompetento iestāžu kopējās
politikas attiecībā uz sekjuritizāciju, kas satur
minētā veida priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumu,
kompetentā iestāde apspriežas ar visu dalībvalstu
attiecīgajām kompetentajām iestādēm un ņem
vērā to izteiktos viedokļus. Attiecīgā kompetentā
iestāde padara publiski pieejamus šādās apspriedēs
izteiktos viedokļus un pieņemto pieeju. 101. pants 1. Kredītiestāde-iniciatore
vai kredītiestāde-sponsore neatbalsta sekjuritizāciju, kas
pārsniedz tās līgumsaistības, lai mazinātu
potenciālos vai aktuālos ieguldītāju zaudējumus. 2. Ja kredītiestāde-iniciatore
vai kredītiestāde-sponsore neievēro 1. punkta noteikumus
attiecībā uz sekjuritizāciju, kompetentās iestādes
pieprasa, lai tās rīcībā būtu vismaz tāds
kapitāls par visiem sekjuritizācijas riska darījumiem, it
kā tiem nebūtu piemērota sekjuritizācija.
Kredītiestāde sniedz publisku informāciju par sniegto
ārpuslīguma atbalstu un tā ietekmi uz pašu kapitāla
prasībām. 4. iedaļa Pašu
kapitāla minimālās prasības operacionālajam riskam 102. pants 1. Kompetentās
iestādes pieprasa, lai kredītiestāžu rīcībā
būtu pašu kapitāls operacionālā riska nodrošināšanai
saskaņā ar 103., 104. un 105. pantā paredzētajām
pieejām. 2. Neskarot 4. punktu,
kredītiestādes, kuras izmanto 104. pantā paredzēto
pieeju, nedrīkst atsākt 103. pantā minētās
pieejas izmantošanu, izņemot gadījumus, kad tās spēj to
pienācīgi pamatot un ir saņēmušas kompetento iestāžu
atļauju. 3. Neskarot
4. punktu, kredītiestādes, kuras izmanto 105. pantā
paredzēto pieeju, nedrīkst atsākt 103. vai
104. pantā minēto pieeju izmantošanu, izņemot
gadījumus, kad tās spēj to pienācīgi pamatot un ir
saņēmušas kompetento iestāžu atļauju. 4. Kompetentās
iestādes var atļaut kredītiestādēm izmantot
dažādu pieeju kopumu saskaņā ar X pielikuma
4. daļu. 103. pants Kapitāla
prasības operacionālajam riskam, izmantojot
pamatrādītāja pieeju, ir noteikta procentuālā
daļa no attiecīgā rādītāja saskaņā ar
X pielikuma 1. daļā noteiktajiem parametriem. 104. pants 1. Izmantojot
standartizēto pieeju, kredītiestādes iedala savas darbības
vairākās darbības jomās atbilstoši X pielikuma
2. daļai. 2. Katrai
darbības jomai kredītiestādes aprēķina kapitāla
prasības operacionālajam riskam kā procentuālo daļu no
attiecīgā rādītāja saskaņā ar X pielikuma 1.
daļā noteiktajiem parametriem. 3. Atsevišķām
darbības jomām kompetentās iestādes, ievērojot
zināmus nosacījumus, var atļaut kredītiestādēm
izmantot citus rādītājus operacionālā riska
kapitāla prasību aprēķinam. 4. Atbilstoši
standartizētajai pieejai operacionālā riska kapitāla
prasības ir kapitāla prasību summa operacionālajam riskam
visās atsevišķajās darbības jomās. 5. Standartizētās
pieejas parametri ir norādīti X pielikuma
2. daļā. 6. Lai
kredītiestādes būtu tiesīgas izmantot standartizēto
pieeju, tām jāatbilst X pielikuma 2. daļā
noteiktajiem kritērijiem. 105. pants 1. Kredītiestādes
var izmantot uzlaboto rādītāju pieeju, kas balstās uz to
iekšējām riska aprēķina sistēmām, pieņemot,
ka kompetentās iestādes dod īpašu atļauju attiecīgo
aprēķinu modeļu izmantošanai pašu kapitāla
prasībām. 2. Kredītiestādes
pierāda to kompetentajām iestādēm, ka tās ir
izpildījušas X pielikuma 3. daļā noteiktos
kvalifikācijas kritērijus. 3. Ja
uzlaboto rādītāju pieeju vēlas izmantot
mātesuzņēmums, kas ir ES kredītiestāde, un tā
meitasuzņēmumi vai meitasuzņēmumi
mātesuzņēmumam, kas ir ES finanšu līdzdalības
sabiedrība, dažādu juridisko personu kompetentās iestādes
cieši sadarbojas, kā tas paredzēts 128. līdz
132. pantā. To piemērošana iekļauj X pielikuma
3. daļā uzskaitītos elementus. 4. Ja ES
mātesuzņēmuma kredītiestāde un tās meitasuzņēmumi
vai ES mātesuzņēmuma finanšu iestāde un tās
meitasuzņēmumi izmanto vienādi izstrādātu uzlaboto
radītāju pieeju mātesuzņēmumam un tā
meitasuzņēmumiem, kompetentās iestādes var atļaut
izpildīt X pielikumā 3. daļā noteiktos
kvalifikācijas kritērijus mātesuzņēmumam un tā
meitasuzņēmumiem kopīgi. ê 2000/12/EK 35.
iedaļa Liela riska darījumi ê 2000/12/EK 1.
panta 24. punkts (pielāgots) ð jauns 106. pants 1. „rRiska darījumi” 48.,
49. un 50. panta piemērošanas Ö šīs
iedaļas Õ nolūkiem ir Ö visi
3. iedaļas 1. apakšiedaļā Õ 43. pantā un II un IV pielikumā minētie
aktīvi un ārpusbilances posteņi, nepiemērojot tur noteiktos
riska svērumus vai riska apjomus;. Ö Riska
darījumus no posteņiem, kas minēti Õ IV pielikumā, minēto risku jāaprēķina
Ö aprēķina Õ saskaņā ar
kādu no III pielikumā izklāstītajām metodēm;. nepiemērojot
svērumus otras darījuma puses riskam; rRiska
darījuma definīciju ar kompetento iestāžu piekrišanu var
neattiecināt uz visiem elementiem, ko pilnībā sedz pašu
kapitāls, ar noteikumu, ka šādu pašu kapitālu neiekļauj ð kredītiestādes pašu
kapitālā ï maksātspējas koeficienta ð 75. panta nolūkiem ï vai citu Kopienas tiesību aktos noteiktu uzraudzības
koeficientu aprēķinā; 2. rRiska
darījumi nav: (a) darījumos ar ārzemju valūtu riska darījumi, ko
veic parastajā norēķinu kārtībā 48 stundās
pēc maksājuma, vai Ö ; Õ (b) vērtspapīru pirkšanas vai pārdošanas darījumos
riska darījumi, ko veic parastajā norēķinu
kārtībā piecās darba dienās pēc maksājuma
vai vērtspapīru piegādes, atkarībā no tā, kura no
šīm darbībām notiek pirmā;. ê 2000/12/EK 1.
panta 1. punkta 3. teikums (pielāgots) 107. pants Liela riska darījumu uzraudzības un
kontroles Ö Šīs
iedaļas Õ piemērošanas
nolūkiem par kredītiestādi uzskata
kredītiestādi Ö termins „kredītiestāde”
ietver: Õ (a) kredītiestādi saskaņā
ar pirmo daļu, tostarp Ö tās Õ šādas kredītiestādes filiāles trešās
valstīs, un (b) jebkuru privātu vai valsts uzņēmumu, tostarp
tā filiāles, kas atbilst pirmās daļas
Ö „kredītiestādes” Õ definīcijai un
kam atļauja piešķirta trešā valstī;. ê 2000/12/EK 48.
panta 1. punkts (pielāgots) ð jauns 108. pants Ziņošana
par liela riska darījumiem 1. Kredītiestādes riska darījumu ar kādu
klientu vai saistītu klientu grupu uzskata par liela riska darījumu,
ja tā vērtība ir 10% vai vairāk no tās pašu
kapitāla. ð Šiem nolūkiem 1. iedaļu
var piemērot bez 57. panta q) apakšpunkta un 63. panta
3. punkta, un to piemēro bez 66. panta 2. punkta.ï ê 2000/12/EK 48.
panta 4. punkta 1. teikums (pielāgots) 109. pants Kompetentās iestādes prasa, lai
katrai kredītiestādei būtu pareiza vadības un
grāmatvedības organizācija un atbilstīgi iekšējās
kontroles mehānismi, lai noteiktu un uzskaitītu visus liela riska
darījumus un to turpmākās izmaiņas Ö saskaņā
ar šo direktīvu Õ , kā noteikts un prasīts šajā
direktīvā, kā arī lai pārraudzītu šos
riska darījumus, ņemot vērā katras kredītiestādes
politiku attiecībā uz riska darījumiem. ê 2000/12/EK 48.
panta 2. punkts (pielāgots) 110. pants Ziņošana
par liela riska darījumiem 21. Kredītiestāde
ziņo kompetentajām iestādēm par katru liela riska
darījumu 1. punkta nozīmē. Dalībvalstis nosaka, ka ziņojumus
tās sniedz pēc saviem ieskatiem saskaņā ar vienu no šīm
divām metodēm: (a) ziņo par liela riska darījumiem vismaz reizi
gadā, kā arī gada gaitā ziņo par visiem jaunajiem liela
riska darījumiem un par visu esošo liela riska darījumu
palielināšanos par vismaz 20% salīdzinājumā ar iepriekšējo
ziņojumu, (b) ziņo par visiem liela riska darījumiem vismaz
četras reizes gadā. ê 2000/12/EK 48.
panta 3. punkts (pielāgots) ð jauns 3.2 ð Izņemot kredītiestādes,
kas aprakstītas 114. pantā par ķīlas atzīšanu,
aprēķinot riska darījumu vērtību 111. panta 1.,
2. un 3. punkta nolūkiem, ïPpar riska darījumiem, kas ir
atbrīvoti saskaņā ar 49. Ö 111. Õ panta 7. Ö 3. Õ punkta a), b), c),
d), f), g) un h) apakšpunktu, tomēr nav
jāziņo, kā noteikts ð 1. ï 2. punktā, un ð 1. punkta b)
apakšpunktā ï Šā panta 2. punkta otrajā
ievilkumā noteikto ziņošanas biežumu var samazināt
līdz divām reizēm gadā attiecībā uz 49. Ö 111. Õ panta 7. Ö 3. Õ punkta e) un i)
apakšpunktā, kā arī 8., 9. un 10.
punktā ð 115. un 116. pantā ï minētajiem riska darījumiem. ê 2000/12/EK 48.
panta 4. punkta 2. teikums (pielāgots) Ja kredītiestāde piemēro Ö 2. Õ 3. punktu, tai vismaz gadu pēc notikuma, uz ko
pamatojas atbrīvojums, jāglabā dokumentācija par
pamatojumu, lai kompetentās iestādes var konstatēt, vai
atbrīvojums bijis pamatots. ò jauns 3. Dalībvalstis
var pieprasīt ziņot par koncentrētiem riska ar darījumiem
ar kredītiestādes saņemtās ķīlas emitentu. ê 2000/12/EK 49.
panta 1. līdz 5. punkts (pielāgots) è1 2004/xx/EK
3. panta 7. punkts ð jauns 111. pants Liela riska
darījumu ierobežojumi 1. Kredītiestāde
nedrīkst veikt riska darījumu ar kādu klientu vai saistītu
klientu grupu, ja šāda darījuma vērtība pārsniedz 25%
no tās pašu kapitāla. ð Šiem nolūkiem un citu šī
panta noteikumu nolūkiem 1. iedaļu var piemērot bez
57. panta q) apakšpunkta un 63. panta 3. punkta un to
piemēro bez 66. panta 2. punkta ï. 2. Ja klients vai saistītu
klientu grupa ir kredītiestādes mātes uzņēmums vai
meitas uzņēmums un/vai viens vai vairāki šā mātes
uzņēmuma meitas uzņēmumi, tad 1. punktā minēto
procentuālo daļu samazina līdz 20%. Dalībvalstis tomēr
var no 20% ierobežojuma atbrīvot riska darījumus ar šādiem
klientiem, ja tās nodrošina šādu riska darījumu īpašu
pārraudzību, izmantojot citus pasākumus vai procedūras.
Tās informē è1 Eiropas
Banku komiteju çjautājumos par šādu
pasākumu vai procedūru saturu. 3. Kredītiestādes
liela riska darījumu kopapjoms nedrīkst pārsniegt 800% pašu
kapitāla. ê 2000/12/EK 49.
panta 4. punkts (pielāgots) 4. 4. Dalībvalstis
var piemērot stingrākus ierobežojumus nekā 1., 2. un 3.
punktā noteiktie. ê 2000/12/EK 49.
panta 1. līdz 5. punkts 54. Kredītiestādei attiecībā uz tās
riska darījumiem vienmēr jāievēro 1., 2. un 3. punktā
noteiktie ierobežojumi. Ja kādā izņēmuma gadījumā
riska darījumi pārsniedz minētos ierobežojumus, par to
tūlīt ziņo kompetentajām iestādēm, kuras - ja
attiecīgie apstākļi to attaisno - var ļaut, lai
kredītiestāde noteiktā laikā panāk atbilstību
ierobežojumiem. ò jauns 112. pants 1. Direktīvas
113. līdz 117. panta nolūkiem „galvojums” ietver kredītu
atvasinātos instrumentus, kas atzīti saskaņā ar 90.
līdz 93. pantu un kas nav ar kredītrisku saistītas
parādzīmes. 2. Atbilstoši
3. punktam, kur saskaņā ar113. līdz 117. punktu,
iespējams atļaut fondēto vai nefondēto kredīta
aizsardzību, ievērojot piemērotības prasības un citas
obligātās prasības, kas noteiktas 90. līdz
93. pantā riska svērtās vērtības
aprēķināšanas nolūkiem saskaņā ar 78. līdz 83. pantu. 3. Ja
kredītiestāde izmanto 114. panta 2. punktu, kredīta
aizsardzības atzīšanai nepieciešama attiecīgo prasību
izpilde saskaņā ar 84. līdz 89. pantu. ê 2000/12/EK 49.
panta 4. un 6. punkts (pielāgots) 113. pants 1. Dalībvalstis var piemērot stingrākus
ierobežojumus nekā Ö 111. pantā Õ 1., 2. un 3. punktā noteiktie. 62. Dalībvalstis var pilnīgi vai daļēji
atbrīvot no Ö 111. panta Õ 1., 2. un 3. punkta piemērošanas riska
darījumus, ko kredītiestādes veic ar savu mātes
uzņēmumu, citiem šā mātes uzņēmuma meitas
uzņēmumiem vai saviem meitas uzņēmumiem, ja uz šiem
uzņēmumiem attiecas konsolidētā uzraudzība, kas
attiecas arī uz pašu kredītiestādi saskaņā ar šo
direktīvu vai saskaņā ar kādā trešā valstī
spēkā esošiem līdzvērtīgiem standartiem. ê 2000/12/EK 49.
panta 7. punkts (pielāgots) ð jauns 73.
Dalībvalstis var pilnīgi vai daļēji atbrīvot no 1., 2. un 3. punkta Ö 111. panta Õ piemērošanas šādus
riska darījumus: (a)
aktīvu posteņus, kas ir prasījumi pret A zonas valstu valdībām un centrālajām
bankām; (b)
aktīvu posteņi, kas ir prasījumi
pret Eiropas
Kopienām ð starptautiskajām
organizācijām vai daudzpusējām attīstības
bankām, kas bez nodrošinājuma saņemtu 0 % riska pakāpi
saskaņā ar 78. pantu līdz 83. pantu; ï (c)
aktīvu posteņus, kas ir prasījumi,
kurus pilnībā garantē A zonas dalībvalstu valdības,
centrālās bankas vai Eiropas Kopienas ð centrālās valdības,
centrālās bankas, starptautiskās organizācijas vai
daudzpusējās attīstības bankas, kur nenodrošinātas
prasības juridiskajai personai, kas sniedz galvojumu, varētu sasniegt
0 % riska pakāpi saskaņā ar 78. līdz
83. pantu; ï (d)
citus riska darījumus, kas ir attiecināmi
uz A zonas valstu
valdībām vai centrālajām bankām, vai uz Eiropas Kopienām,ð centrālajām
valdībām, centrālajām bankām, starptautiskajām
organizācijām vai daudzpusējās attīstības
bankām, kur nenodrošinātas prasības juridiskajai personai, kas
sniedz galvojumu, varētu sasniegt 0 % riska pakāpi saskaņā
ar 78. līdz 83. pantu, ï vai arī ko tās garantē; (e)
aktīvu posteņus, kas ir prasījumi
pret vai citi riska darījumi ar B zonas valstu
valdībām vai centrālajām bankām, ð kas nav iepriekš minētas a)
apakšpunktā ï, kas ir denominēti un, attiecīgos gadījumos,
finansēti aizņēmējas valsts valūtā; (f)
aktīvu posteņus un citus riska
darījumus, ko atbilstīgi kompetentu iestāžu prasībām nodrošina
ar A zonas valstu valdību vai centrālo
banku, ð starptautisko organizāciju,
daudzpusējo attīstības banku, dalībvalstu reģionu pašvaldību
vai vietējo iestāžu emitētajiem parāda
vērtspapīriem, kuru vērtspapīri nosaka prasību pret to
emitentu, kurš varētu saņemt 0 % riska pakāpi
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu. ï vērtspapīriem vai Eiropas Kopienu vai
dalībvalsts reģionālo vai vietējo varas iestāžu
emitētiem vērtspapīriem, kam 44. pants maksātspējas
noteikšanai paredz nulles svērumu. (g)
aktīvu posteņus un citus riska
darījumus, ko atbilstīgi kompetentu iestāžu prasībām nodrošina
ar skaidras naudas noguldījumiem aizdevējā Ö kredītiestādē Õ iestādē vai kādā
kredītiestādē, kas ir aizdevējas iestādes mātes
uzņēmums vai meitas uzņēmums; (h)
h) aktīvu posteņus un citus riska
darījumus, ko atbilstīgi kompetentu iestāžu prasībām nodrošina
ar depozītu sertifikātiem, kurus izdod aizdevēja Ö kredītiestāde Õ iestāde vai kāda kredītiestāde, kas
ir aizdevējas Ö kredītiestādes Õ iestādes mātes uzņēmums vai meitas
uzņēmums, un kuri glabājas kādā no tām; (i)
aktīvu posteņus, kas ir prasījumi
pret un citi riska darījumi ar kredītiestādēm,
ja to termiņš ir viens gads vai mazāk un ja tie nav šādu
iestāžu pašu kapitāls; (j)
aktīvu posteņus, kas ir prasījumi
pret un citi riska darījumi ar iestādēm, kas nav
kredītiestādes, bet kuras atbilst 45. panta 2.
punkta ð VI pielikuma 1. daļas
82. punkta ï nosacījumiem, ja to termiņš ir viens gads vai mazāk un
ja tie ir nodrošināti atbilstīgi minētajam punktam; (k)
tirdzniecības vekseļus un citus
līdzīgus vekseļus, kuru termiņš ir viens gads vai
mazāk un kurus parakstījusi cita kredītiestāde; (l)
parāda vērtspapīrus, kas definēti Direktīvas
85/611/EEK 22. panta 4. punktā; ð segtās obligācijas, kas
definētas 78. līdz 83. pantā; ï ê 2000/12/EK
(pielāgots) (m)
līdz turpmākai koordinācijai -
līdzdalību apdrošināšanas sabiedrībās, kas
minētas 51. panta 3. punktā Ö 122. panta
1. punktā Õ, ja tā
nepārsniedz 40% no tās kredītiestādes pašu kapitāla,
kura iegādājas šādu līdzdalību; (n)
aktīvu posteņus, kas ir prasījumi
pret reģionu kredītiestādēm vai centrālām
kredītiestādēm, ar ko aizdevēja Ö kredītiestāde Õ iestāde ir saistīta tīklā
saskaņā ar normatīvajos aktos paredzētiem noteikumiem un
kas saskaņā ar šiem noteikumiem ir atbildīgas par skaidras
naudas ieskaita operācijām tīklā; ê 2000/12/EK
(pielāgots) (o)
riska darījumus, ko atbilstīgi kompetento
iestāžu prasībām nodrošina ar vērtspapīriem, kuri nav
f) apakšpunktā minētie vērtspapīri, ar
noteikumu, ka šos vērtspapīrus nav emitējusi pati
kredītiestāde, tās mātes uzņēmums vai kāds
no abu minēto meitas uzņēmumiem, vai arī attiecīgais
klients vai saistīto klientu grupa.
Vērtspapīri, ko izmanto kā nodrošinājumu,
jānovērtē pēc tirgus cenas, to vērtībai
jāpārsniedz garantēto riska darījumu vērtība, un
tiem jābūt vai nu kotētiem kādā biržā, vai
arī faktiski tirgojamiem un regulāri kotētiem tirgū, kas
darbojas atzītu profesionālu mākleru pārziņā un -
atbilstīgi kredītiestādes izcelsmes dalībvalsts kompetento
iestāžu prasībām - ļauj noteikt objektīvu cenu, lai
vienmēr varētu pārbaudīt šo vērtspapīru
virsvērtību. Prasītā virsvērtība ir 100 %;
Prasītā virsvērtība ir 100 %; tomēr tā ir 150%
akcijām un 50% obligācijām, ko emitējušas
kredītiestādes, dalībvalstu reģionālās vai vietējās
varas iestādes, izņemot 44. pantā paredzētās
iestādes, un obligācijām, ko emitējusi EIB un daudzpusējas
attīstības bankas. Vērtspapīrus, ko izmanto kā nodrošinājumu,
nevar iekļaut kredītiestāžu pašu kapitālā; ê 2000/12/EK
(pielāgots) (p)
aizdevumus, ko atbilstīgi kompetento
iestāžu prasībām nodrošina ar mājokļa
hipotēkām vai ar daļām Somijas Māju būves
sabiedrībās, kas darbojas saskaņā ar Somijas 1991. gada Māju
būves sabiedrību likumu vai vēlāku
līdzvērtīgu likumu, un nomas darījumiem, saskaņā
ar kuriem iznomātājs saglabā pilnas īpašumtiesības uz
iznomāto mājokli, kamēr nomnieks nav izmantojis izpirkuma
tiesības, visos gadījumos nepārsniedzot 50% attiecīgā
mājokļa vērtības. Īpašuma
vērtību aprēķina atbilstīgi kompetento iestāžu
prasībām, pamatojoties uz stingriem vērtēšanas standartiem,
kas noteikti ar normatīviem un administratīviem aktiem. Vērtēšanu veic vismaz reizi gadā.
Šajā apakšpunktā mājoklis ir mājoklis, kuru aizņēmējs
apdzīvo vai izīrē vai aizņems vai izīrēs
nākotnē; ò jauns (q)
šādus
darījumus, ja to riska pakāpe ir 50 % saskaņā ar 78.
līdz 83. pantu, un tikai līdz 50 % no attiecīgā
īpašuma vērtības: (i) riska
darījumi, kas nodrošināti ar biroju vai citu komerciālo telpu
hipotēkām, vai daļām Somijas Māju būves
sabiedrībās, kuras darbojas saskaņā ar 1991. gada Somijas
Māju būves sabiedrību likumu vai vēlāku līdzvērtīgu
likumu, attiecībā uz birojiem vai citām komerciālām
telpām; (ii) riska
darījumi, kas saistīti ar īpašuma izpirkumnomas darījumiem,
attiecībā uz birojiem vai citām komerciālām
telpām. Līdz
2011. gada 31. decembrim katras dalībvalsts kompetentās
iestādes (ii) punkta nolūkiem var atļaut
kredītiestādēm atzīt 100 % no attiecīgā
īpašuma vērtības. Minētā perioda beigās šo pieeju
pārskata. Dalībvalstis dara zināmu Komisijai, kā tās
izmanto šos atvieglojumus. ê 2000/12/EK
(pielāgots) (qr) vidēja/zema riska ārpusbilances
posteņus, kas ir minēti II pielikumā, - 50 % apjomā; (rs) ar kompetento iestāžu atļauju
- garantijas, kas nav aizdevumu garantijas, kas dotas, pamatojoties uz
normatīviem aktiem, un ko saviem dalībniekiem dod savstarpējo
garantiju sabiedrības ar kredītiestādes statusu atbilstīgi
to summas 20% svērumam. Dalībvalstis informē
Komisiju, ja tās izmanto šo iespēju, lai nodrošinātu, ka nerodas
konkurences traucējumi; (st) II pielikumā minētos zema
riska ārpusbilances posteņus apjomā, par kādu ar klientu
vai saistītu klientu grupu ir panākta vienošanās,
saskaņā ar kuru riska darījumus var veikt tikai tad, ja ir
noskaidrots, ka tādējādi netiks pārsniegti ierobežojumi,
kas jāpiemēro saskaņā ar Ö 111. panta
1. līdz 3. punktu Õ 1., 2. un 3. punktu. ò jauns Skaidra nauda, kas
saņemta pēc kredītiestādes emitētas ar
kredītrisku saistītas parādzīmes, un darījumu partnera
aizdevumi vai ieguldījumi kredītiestādē vai no
kredītiestādes, par kuriem noslēgts 90. līdz 93. pantā
paredzētais bilances posteņu savstarpējas dzēšanas
līgums, attiecināmi uz g) punkta darbības jomu. ê 2000/12/EK 49.
panta o) punkta 2. un 3. teikums (pielāgots) ð jauns Ö Šī panta
o) apakšpunkta nolūkiem Õ Vvērtspapīri,
ko izmanto kā nodrošinājumu, jānovērtē pēc tirgus
cenas, to vērtībai jāpārsniedz garantēto riska
darījumu vērtība, un tiem jābūt vai nu kotētiem
kādā biržā, vai arī faktiski tirgojamiem un regulāri
kotētiem tirgū, kas darbojas atzītu profesionālu
mākleru pārziņā un - atbilstīgi
kredītiestādes izcelsmes dalībvalsts kompetento iestāžu
prasībām - ļauj noteikt objektīvu cenu, lai vienmēr
varētu pārbaudīt šo vērtspapīru virsvērtību.
Prasītā virsvērtība ir 100 %; Prasītā
virsvērtība ir 100 %; tomēr tā ir 150% akcijām un 50%
obligācijām, ko emitējušas kredītiestādes,
dalībvalstu reģionālās Ö valdības Õ vai
vietējās varas iestādes, izņemot 44.
pantā Ö f)
apakšpunktā Õ paredzētās
iestādes, un obligācijām, ko emitējušas EIB un daudzpusējas
attīstības bankas ð , izņemot tās, kas
saskaņā ar standartizēto pieeju ir saņēmušas
0 % riska svērumu. Ja pastāv nesakritība starp riska
darījuma termiņu un kredīta aizsardzības termiņu,
ķīla nav atzīstama. ï Ö Vērtspapīri, kas tiek izmantoti
kā ķīla, nevar veidot kredītiestādes pašu
kapitālu. Õ Ö Šī panta
p) apakšpunkta nolūkiem Õ Īīpašuma
vērtību aprēķina atbilstīgi kompetento iestāžu
prasībām, pamatojoties uz stingriem vērtēšanas standartiem,
kas noteikti ar normatīviem un administratīviem aktiem. Vērtēšanu
veic vismaz reizi gadā. Šajā Ö p) Õ apakšpunktā
mājoklis ir mājoklis, kuru aizņēmējs apdzīvo vai
izīrē vai aizņems vai izīrēs nākotnē;. Dalībvalstis informē Komisiju, ja tās izmanto šo iespēju Ö par
izņēmumiem, kas piešķirti saskaņā ar s)
apakšpunktu Õ, lai nodrošinātu,
ka nerodas konkurences traucējumi;. ò jauns 114. pants 1. Ievērojot
3. punktu, dalībvalstis var atļaut kredītiestādēm,
kas izmanto finanšu ķīlu vispārējo metodi saskaņā
ar 90. līdz 93. pantu, riska darījuma vērtības
aprēķināšanai 111. panta 1. līdz 3. punkta
nolūkiem, kā alternatīvu 113. panta 3. punkta f), g),
h) un o) apakšpunktā paredzētajiem pilnīgiem vai
daļējiem izņēmumiem, izmantot vērtību, kas ir
zemāka nekā riska darījuma vērtība, tomēr nav
zemāka par kopējo pilnībā pielāgoto riska darījuma
vērtību riska darījumiem ar klientu vai saistītu klientu
grupu. Šiem nolūkiem
„pilnībā pielāgotā riska darījuma vērtība”
ir vērtība, kas aprēķināta saskaņā ar 90.
līdz 93. pantu, ievērojot kredītriska mazināšanu, no
svārstībām izrietošās korekcijas un jebkura veida termiņu
nesakritību (E*). Ja šo punktu
piemēro kredītiestādei, attiecīgajai
kredītiestādei nepiemēro 113. panta 3. punkta f), g),
h) un o) apakšpunktu. 2. Ievērojot
3. punktu, kredītiestādei, kurai ir atļauts izmantot pašu vērtējumus
ZSN un pārrēķināšanas koeficientus riska darījumu
kategorijai saskaņā ar 84. līdz 89. pantu un kura spēj
izpildīt kompetento iestāžu prasības attiecībā uz savu
riska darījumu finanšu ķīlu ietekmes novērtēšanu
atsevišķi no citiem ZSN aspektiem, var atļaut piemērot šo
ietekmi, aprēķinot riska darījumu vērtību
113. panta 3. punkta nolūkiem. Kompetentajām
iestādēm jāpārliecinās, ka kredītiestādes
izstrādātie novērtējumi ir piemēroti riska
darījuma vērtības samazināšanai, lai panāktu
atbilstību 111. panta noteikumiem. Ja
kredītiestādei ir atļauts izmantot pašu vērtējumus
finanšu ķīlas ietekmei, kompetentās iestādes
pārliecinās, ka tas tiek darīts konsekventi. Jo īpaši
šī pieeja jāizmanto visiem lielajiem riska darījumiem. Kredītiestādēm,
kurām ir atļauts izmantot pašu vērtējumus ZSN un
pārrēķināšanas koeficientiem riska darījumu
kategorijā saskaņā ar 84. līdz 89. pantu un kuras
riska darījumu vērtības aprēķināšanai neizmanto
pirmajā teikumā minēto metodi, riska darījumu
vērtības aprēķināšanai var atļaut izmantot
9(1). punktā paredzēto metodi vai 113. panta 3. punkta
o) apakšpunktā paredzēto metodi. Kredītiestāde izmanto
tikai vienu no šīm divām metodēm. 3. Kredītiestāde,
kurai ir atļauts izmantot 1. un 2. punktā aprakstītās
metodes riska darījumu vērtības aprēķināšanai
111. panta 1. līdz 3. punkta nolūkiem regulāri veic
kredītrisku koncentrācijas stresa testus, ņemot vērā
visu pieņemot ķīlu realizējamo vērtību. Tajos
jāņem vērā riski, ko rada iespējamās tirgus
nosacījumu izmaiņas, kas varētu nelabvēlīgi
ietekmēt kredītiestādes pašu kapitāla pietiekamību, un
riski, ko rada ķīlu realizācija stresa situācijās. Kompetentās
iestādes pārliecinās, ka kredītiestādes veiktie stresa
testi ir piemēroti un atbilstīgi šādu risku
novērtēšanai. Gadījumā,
ja šāds stresa tests uzrāda zemāku pieņemtās
ķīlas realizējamo vērtību par to, kas 2. un
3. punktā tiktu atzīta par piemērotu, ķīlas
vērtība, kas atzīta riska darījumu vērtības
aprēķināšanai 111. panta 1. līdz 3. punkta
nolūkiem, ir attiecīgi jāsamazina. Šādas
kredītiestādes savā koncentrācijas risku
stratēģijā iekļauj: (a) darba
kārtību un procedūras attiecībā uz riskiem, ko rada
termiņu nesakritības starp riska darījumiem un jebkuru
kredīta aizsardzību šiem riska darījumiem. (b) darba
kārtību un procedūras attiecībā uz koncentrācijas
risku, ko rada kredītriska mazināšanas metožu piemērošana, jo
īpaši lieliem netiešiem kredītu riska darījumiem (piemēram,
viena emitenta vērtspapīri, kas pieņemti kā
ķīla). 4. Ja
ķīlas ietekme ir atzīta saskaņā ar 1. un
2. punkta noteikumiem, dalībvalstis var uzskatīt, ka jebkura
riska darījuma segtā daļa ir ķīlas emitenta, nevis
klienta darījums. ê 2000/12/EK 49.
panta 8. un 9. punkts (pielāgots) ð jauns 115. pants 81. Šā panta 1., 2. un 3. punkta Ö 111. panta
1. līdz 3. punkta Õ mērķu
īstenošanas nolūkā dalībvalstis var piemērot 20 %
svērumu aktīvu posteņiem, kas ir prasījumi pret
dalībvalsts reģionu Ö valdībām Õ vai
vietējām pašvaldības iestādēm, ð kur šīm prasībām
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu ir 20 % riska
pakāpe, kā arī citiem riska darījumiem, kas ir veikti ar
šādām iestādēm vai ko tās ir garantējušas, ja to
riska pakāpe saskaņā ar 78. līdz 83. pantu ir
20 %. ï kā arī citiem riska darījumiem,
kas ir veikti ar šādām iestādēm vai ko tās ir
garantējušas; ievērojot 44. pantā paredzētos
nosacījumus, dalībvalstis tomēr var samazināt šo likmi
līdz 0 %. ð Tomēr dalībvalstis var
samazināt šo likmi līdz 0 % attiecībā uz aktīvu
posteņiem, kas ir prasības pret dalībvalstu reģionu pašvaldībām
un vietējām iestādēm, kur šīm prasībām
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu tiktu piešķirta 0 %
riska pakāpe, kā arī citiem riska darījumiem, kas ir veikti
ar šādām iestādēm vai ko tās ir garantējušas, ja
to riska pakāpe saskaņā ar 78. līdz 83. pantu ir
0 %. ï 9.2. Šā panta 1., 2. un 3. punkta Ö 111. panta
1. līdz 3. punkta Õ mērķu
īstenošanas nolūkā dalībvalstis var piemērot 20%
svērumu aktīvu posteņiem, kas ir tādi prasījumi pret
un citi tādi riska darījumi ar kredītiestādēm,
kuru termiņš pārsniedz vienu gadu, bet nepārsniedz trīs
gadus, kā arī 50% svērumu aktīvu posteņiem, kas ir
tādi prasījumi pret kredītiestādēm,
kuru termiņš pārsniedz trīs gadus, ar noteikumu, ka
pēdējos minētos pārstāv kādas kredītiestādes emitēti parāda
dokumenti, ka šie parāda dokumenti pēc kompetento iestāžu atzinuma
ir faktiski pārdodami profesionālu mākleru tirgū un ka tos
katru dienu kotē šajā tirgū, vai arī ar nosacījumu, ka
to emisiju apstiprinājušas kompetentās iestādes emitējošās
kredītiestādes izcelsmes
dalībvalstī. Šos posteņus nekādā gadījumā
nevar iekļaut pašu kapitālā. ê 2000/12/EK 49.
panta 10. punkts (pielāgots) 116. pants Atkāpjoties no 7.
punkta i) apakšpunkta un 9. punkta Ö 113. panta
3. punkta i) apakšpunkta un 115. panta 2. punktaÕ, dalībvalstis
var piemērot 20% svērumu aktīvu posteņiem, kas ir prasījumi
pret un citi riska darījumi ar kredītiestādēm,
neatkarīgi no to termiņa. ê 2000/12/EK 49.
panta 11. punkts (pielāgots) 117. pants 111. Ja
riska darījumu ar kādu klientu garantē trešā persona vai
arī tas ir nodrošināts ar kādas trešās personas
emitētiem vērtspapīriem saskaņā ar 7. punkta Ö 113. panta
3. punkta Õ o) apakšpunktā
paredzētajiem nosacījumiem, dalībvalstis var: (a) uzskatīt, ka riska darījums ir ar Ö galvotāju Õ trešu personu, nevis klientu, ja
riska darījumu tieši un bez nosacījumiem garantē
attiecīgā trešā persona atbilstīgi kompetento iestāžu
prasībām,; (b) uzskatīt, kas riska darījums ir ar trešu personu, nevis
klientu, ja Ö 113. panta
3. punkta Õ 7. punkta o) apakšpunktā minēto riska
darījumu garantē nodrošinājums saskaņā ar
minētajā apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem. ò jauns 2. Ja
dalībvalstis izmanto 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto
pieeju: (a) gadījumos,
kur galvojums ir denominēts valūtā, kas ir atšķirīga
no riska darījuma valūtas, sedzamo riska darījuma summu
aprēķina saskaņā ar VIII pielikumā
paredzētajiem noteikumiem par valūtu nesakritību
nefondētajai aizsardzībai; (b) nesakritībai
starp riska darījuma termiņu un kredīta aizsardzības
termiņu piemēro VIII pielikumā paredzētos noteikumus
par termiņu nesakritību; (c) daļēju
segumu iespējams atzīt atbilstoši VIII pielikuma noteikumiem. ê 2000/12/EK 49.
panta 2. punkts (pielāgots) 12. Vēlākais, 1999. gada 1. janvārī Padome,
pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, pārbauda 7. punkta i) apakšpunktā
un 9. un 10. punktā paredzētos starpbanku riska darījumu
noteikumus. Padome pēc Komisijas priekšlikuma
pieņem lēmumu par visām veicamajām izmaiņām. ê 2000/12/EK 50.
pants (pielāgots) ð jauns 118. pants Liela riska
darījumu konsolidēta vai nekonsolidēta uzraudzība 1. Ja kredītiestāde nav ne mātes uzņēmums, ne
meitas uzņēmums, tad to pienākumu izpildi, kurus uzliek 48. un
49. pants vai jebkādi citi Kopienas noteikumi, ko piemēro šai
nozarei, uzrauga nekonsolidēti. 2. Pārējos gadījumos to pienākumu izpildi, ko
uzliek 48. un 49. pants vai jebkādi citi Kopienas noteikumi, ko
piemēro šai nozarei, uzrauga konsolidēti saskaņā ar 52.
līdz 56. pantu. 3. Dalībvalstis var atteikties no individuālas vai
daļēji konsolidētas uzraudzības attiecībā uz to,
kā pienākumus, ko uzliek 48. un 49. pants vai jebkādi citi
Kopienas noteikumi, kurus piemēro šai nozarei, izpilda
kredītiestāde, uz kuru kā mātes uzņēmumu attiecas
konsolidēta uzraudzība, un jebkurš šādas
kredītiestādes meitas uzņēmums, kuram jāsaņem
tās izdota atļauja, kura uzraudzību tā veic un uz kuru
attiecas konsolidēta uzraudzība. Dalībvalstis var arī atteikties no šādas
uzraudzības, ja mātes uzņēmums ir finanšu sabiedrība,
kas reģistrēta tajā pašā dalībvalstī, kur
kredītiestāde, ar noteikumu, ka uz šo sabiedrību attiecas
tā pati uzraudzība, kas attiecas uz kredītiestādēm. Šā punkta pirmajā un otrajā daļā minētajos
gadījumos. ð Ja kredītiestādes
individuāli vai subkonsolidēti nepiemēro šajā
iedaļā noteiktās saistības saskaņā ar
69. panta 1. punktu vai piemēro 70. panta noteikumus
mātesuzņēmumam, kas ir dalībvalsts kredītiestāde,ï jāveic pasākumi, lai nodrošinātu pietiekamu riska
sadali attiecīgajā grupā. ò jauns 119. pants Komisija līdz
2007. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei
ziņojumu par šīs iedaļas darbību, pievienojot
piemērotus priekšlikumus. ê 2000/12/EK 6. iedaļa Būtiska līdzdalība
ārpus finanšu jomas ê 2000/12/EK 51.
panta 1. un 2. punkts (pielāgots) 120. pants Ierobežojumi
būtiskai līdzdalībai ārpus finanšu jomas 1. Nevienai kredītiestādei
nedrīkst būt būtiska līdzdalība, kas pārsniedz
15% no pašu kapitāla, uzņēmumā, kas nav ne
kredītiestāde, ne finanšu iestāde, ne uzņēmums, kurš
veic darbību, kas minēta Direktīvas 86/635/EEK 43. panta 2.
punkta f) apakšpunkta otrajā daļā. 2. Kredītiestādes
būtiskas līdzdalības kopējais apjoms uzņēmumos,
kas nav kredītiestādes, finanšu iestādes vai uzņēmumi,
kuri veic darbību, kas minēta Direktīvas 86/635/EEK 43. panta 2.
punkta f) apakšpunkta otrajā daļā, nedrīkst pārsniegt
60% no kredītiestādes pašu kapitāla. ê 2002/87/EC 29.
panta 5. punkts (pielāgots) 5. Dalībvalstis var
nepiemērot 1. un 2. punktā noteiktos ierobežojumus
attiecībā uz līdzdalību apdrošināšanas
uzņēmumos atbilstīgi Direktīvai 73/239/EEK un
Direktīvai 79/267/EEK vai pārapdrošināšanas uzņēmumos
atbilstīgi Direktīvai 98/78/EK. ê 2000/12/EK 51.
panta 4. punkts (pielāgots) 4. Akcijas, kas ir turējumā uz laiku sakarā ar
finansiālās palīdzības operāciju uzņēmuma
sanācijas vai glābšanas nolūkā vai sakarā ar
vērtspapīru emisijas sākotnējo paraksti, vai iestādes
vārdā, bet uz citu rēķina, neiekļauj būtiskā
līdzdalībā, lai aprēķinātu ierobežojumus, ko
nosaka 1. un 2. punkts. Akcijas, kas nav finanšu
pamatlīdzekļi Direktīvas 86/635/EEK 35. panta 2. punkta
nozīmē, neņem vērā. ê 2000/12/EK 51.
panta 5. punkts 53. Šā
panta 1. un 2. punktā noteiktos ierobežojumus drīkst pārsniegt
tikai izņēmuma gadījumā. Šādos gadījumos
kompetentās iestādes tomēr liek kredītiestādei
palielināt pašu kapitālu vai veikt citus līdzvērtīgus
pasākumus. ê 2000/12/EK 51.
panta 6. punkts (pielāgots) 6. Dalībvalstis
drīkst noteikt, ka kompetentās iestādes nepiemēro 1. un 2.
punktā noteiktos ierobežojumus, ja tās nosaka, ka summas, par
kādām kredītiestādes būtiskā līdzdalība
pārsniedz šos ierobežojumus, 100% apmērā jāsedz ar pašu
kapitālu, ko neiekļauj maksātspējas koeficienta
aprēķinā. Ja ir pārsniegti abi 1. un 2. punktā
noteiktie ierobežojumi, summa, kas jāsedz ar pašu kapitālu, ir
lielākā no pārpalikuma summām. ê 2000/12/EK 51.
panta 4. punkts 121. pants 4. Akcijas, kas ir turējumā uz laiku sakarā ar
finansiālās palīdzības operāciju uzņēmuma
sanācijas vai glābšanas nolūkā vai sakarā ar
vērtspapīru emisijas sākotnējo paraksti, vai iestādes
vārdā, bet uz citu rēķina, neiekļauj būtiskā
līdzdalībā, lai aprēķinātu ierobežojumus, ko
nosaka 1. un 2. punkts. ê 2002/87/EC 29.
panta 5. punkts 122. pants 31. Dalībvalstis var nepiemērot 1. un 2. punktā
noteiktos ierobežojumus attiecībā uz līdzdalību apdrošināšanas
uzņēmumos atbilstīgi Direktīvai 73/239/EEK un
Direktīvai 79/267/EEK vai pārapdrošināšanas uzņēmumos
atbilstīgi Direktīvai 98/78/EK. ê 2000/12/EK 51.
panta 6. punkts (pielāgots) 62. Dalībvalstis drīkst noteikt, ka kompetentās
iestādes nepiemēro Ö 120. panta
1. un 2. punktā Õ 1. un 2. punktā noteiktos ierobežojumus, ja
tās nosaka, ka summas, par kādām kredītiestādes
būtiskā līdzdalība pārsniedz šos ierobežojumus, 100%
apmērā jāsedz ar pašu kapitālu, ko neiekļauj
maksātspējas koeficienta aprēķinā. Ja ir
pārsniegti abi Ö 120. panta 1.
un 2. punktā Õ 1. un 2. punktā noteiktie ierobežojumi, summa, kas
jāsedz ar pašu kapitālu, ir lielākā no pārpalikuma
summām. ò jauns 3. NODAĻA Kredītiestādes
novērtēšanas process 123. pants Kredītiestādes
izveido pamatotas, efektīvas un pilnīgas stratēģijas un
procedūras, lai pastāvīgi novērtētu un uzturētu
iekšējā kapitāla summas, veidus un sadali, ko tās uzskata
par tās uzskata par atbilstošām risku raksturam un līmenim esošajos
vai paredzamos riska darījumos. Šīm
stratēģijām un procedūrām nepieciešama regulāra
iekšēja pārskatīšana, lai nodrošinātu, ka tās paliek
visaptverošas un proporcionālas attiecībā pret
kredītiestādes darbību raksturu, apjomu un sarežģītību. ê 2000/12/EK
(pielāgots) 34.
NODAĻA Konsolidētā uzraudzība Ö un
informācijas sniegšana, ko veic kompetentās iestādes Õ ê 2000/12/EK (jauns) è1 2002/87/EK
29. panta 6. punkts 52. pants Kredītiestāžu konsolidēta
uzraudzība 1. Katra kredītiestāde, kuras meitas uzņēmums ir
kredītiestāde vai finanšu iestāde vai kurai ir
līdzdalība šādās iestādēs, ir pakļauta
uzraudzībai, pamatojoties uz tās konsolidēto finanšu
stāvokli, ievērojot 54. pantā noteikto apjomu un veidu. Šāda
uzraudzība jāveic vismaz tajās jomās, kas minētas 5.
un 6. punktā. 2. Katra kredītiestāde, kuras mātes uzņēmums
ir finanšu līdzdalības sabiedrība, jāpakļauj
uzraudzībai, pamatojoties uz šīs finanšu līdzdalības
sabiedrības konsolidēto finanšu stāvokli, ievērojot 54.
pantā noteikto uzraudzības pakāpi un veidu. Šāda
uzraudzība jāveic vismaz 5. un 6. punktā minētajās
jomās.è1 Neskarot 54.a panta noteikumus, finanšu
līdzdalības sabiedrības finanšu stāvokļa konsolidācija
nekādā veidā nenozīmē, ka kompetentajām
iestādēm būtu individuāli jāuzrauga finanšu
līdzdalības sabiedrība.ç ê 2000/12/EK 52.
panta 3. punkts (pielāgots) 3.
Dalībvalstis vai kompetentās iestādes, kas atbild par konsolidētas
uzraudzības īstenošanu saskaņā ar 53. pantu, turpmāk
minētajos atsevišķajos gadījumos var atteikties no
kredītiestādes, finanšu iestādes vai banku pakalpojumu
palīguzņēmuma, kurš ir meitas uzņēmums vai kurā
ir līdzdalība, iekļaušanas konsolidācijā: –
ja
uzņēmums, kas būtu jāiekļauj konsolidācijā,
atrodas kādā trešā valstī, kur pastāv juridiski šķēršļi
nepieciešamās informācijas nodošanai, –
ja pēc kompetentu
iestāžu domām attiecīgais uzņēmums, kas būtu jāiekļauj, ir nebūtisks, ņemot
vērā kredītiestāžu pārraudzības mērķus,
un jebkurā gadījumā, ja iekļaujamā attiecīgā uzņēmuma kopējā
bilance ir mazāka par mazāko no šīm divām summām: EUR 10 miljoni vai 1 % no mātes uzņēmuma vai
līdzdalību turošā uzņēmuma kopējās bilances.
Ja vairāki uzņēmumi atbilst iepriekš minētajiem
kritērijiem, tie tomēr jāiekļauj konsolidācijā,
ciktāl kopā tie ir būtiski, ņemot vērā iepriekšminētos
mērķus, vai –
ja par
konsolidētu uzraudzību atbildīgo kompetento iestāžu
viedoklis ir tāds, ka iekļaujamā uzņēmuma finanšu
stāvokļa konsolidācija būtu neatbilstīga vai maldinoša
no kredītiestāžu uzraudzības mērķu viedokļa. ê 2000/12/EK 52.
panta 5. līdz 8). punkts 5. Saskaņā ar šo pantu un 53. līdz 56. pantu uzrauga
maksātspēju un pašu kapitāla pietiekamību, lai segtu tirgus
risku, un pārrauga liela riska darījumus. Vajadzības gadījumā dalībvalstis
paredz pasākumus, kas vajadzīgi finanšu sabiedrību iekļaušanai
konsolidētajā uzraudzībā saskaņā ar 2. punktu. Šīs
direktīvas 51. panta 1. un 2. punktā noteikto ierobežojumu
ievērošanu uzrauga un kontrolē, pamatojoties uz
kredītiestādes konsolidēto vai subkonsolidēto finanšu
stāvokli. 6.
Kompetentās iestādes nodrošina, lai visos uzņēmumos, kas
iekļauti konsolidētajā uzraudzībā, kura tiek veikta
attiecībā uz kādu kredītiestādi, īstenojot 1. un
2. punktu, būtu adekvāti iekšējās kontroles mehānismi,
lai sniegtu jebkādus datus un informāciju, kas ir būtiska no
konsolidētās uzraudzības viedokļa. 7. Neierobežojot
īpašos noteikumus, kas ietverti citās direktīvās, dalībvalstis
var atteikties individuāli vai daļēji konsolidēti
piemērot 5. punkta noteikumus kredītiestādei, kas kā
mātes uzņēmums ir pakļauta konsolidētajai
uzraudzībai, un jebkādam šādas kredītiestādes meitas
uzņēmumam, kas ir pakļauts to atļaujām un uzraudzībai
un ir iekļauts tās kredītiestādes konsolidētā
uzraudzībā, kas ir mātes uzņēmums. Tāda pati
izņēmuma iespēja jāpieļauj, ja mātes
uzņēmums ir finanšu līdzdalības sabiedrība, kuras
vadība atrodas tajā pašā dalībvalstī, kurā
atrodas kredītiestāde, ar noteikumu, ka tas ir pakļauts
tādai pašai uzraudzībai kā kredītiestādes un jo
īpaši 5. punkta normām. Abos pirmajā
daļā izklāstītajos gadījumos jāveic
pasākumi, lai nodrošinātu kapitāla pietiekamu sadali bankas
grupā. Ja
kompetentās iestādes šos noteikumus piemēro individuāli šādām
kredītiestādēm, pašu kapitāla aprēķināšanai
tās var izmantot 3. panta 2. punkta pēdējās daļas
noteikumu. 8. Ja
kredītiestāde, kuras mātes uzņēmums ir
kredītiestāde, ir saņēmusi atļauju un atrodas
kādā citā dalībvalstī, kompetentās iestādes,
kas piešķīra šo atļauju, piemēro šai iestādei 5.
punkta noteikumus individuāli vai, ja vajadzīgs, daļēji
konsolidēti. ê 2000/12/EK 52.
panta 9. punkts (pielāgots) è1 2004/xx/EK
3. panta 9. punkts 9. Neatkarīgi no 8.
punkta kompetentās iestādes, kas atbild par kāda mātes
uzņēmuma, kurš atrodas citā dalībvalstī, meitas
uzņēmuma atļaušanu, divpusējā līgumā var
deleģēt savu atbildību par maksātspējas
uzraudzību kompetentajām iestādēm, kas ir atļāvušas
un uzrauga mātes uzņēmumu tā, ka tās uzņemas
atbildību par meitas uzņēmuma uzraudzību saskaņā
ar šo direktīvu. Komisija jāinformē par šādu nolīgumu
esamību un to saturu. è1 Attiecīgā kompetentā iestāde nosūta šo
informāciju otras dalībvalsts kompetentajām iestādēm.ç ò jauns 1. iedaļa
- Uzraudzība 124. pants 1. Ņemot
vērā XI pielikumā izklāstītos tehniskos
kritērijus, kompetentās iestādes pārskata pasākumus,
stratēģijas, procedūras un mehānismus, ko
kredītiestādes ir ieviesušas, lai izpildītu šīs
direktīvas prasības, un novērtē riskus, kuriem ir
pakļautas vai varētu tikt pakļautas šīs
kredītiestādes. 2. Šī
panta 1. punktā minētajai pārskatam un novērtējumam
jāatbilst šīs direktīvas prasībām. 3. Pamatojoties
uz 1. punktā minēto pārskatu un novērtējumu,
kompetentās iestādes nosaka, vai kredītiestāžu
īstenotie pasākumi, stratēģijas, procedūras un
mehānismi un to rīcībā esošais pašu kapitāls nodrošina
nevainojamu vadību un riska segumu. 4. Kompetentās
iestādes nosaka 1. punktā minētā pārskata un
novērtējuma biežumu un intensitāti, ņemot vērā
attiecīgās kredītiestādes darbību sistēmisko
nozīmi, raksturu, apjomu un sarežģītību. Pārskatu un
novērtējumu atjaunina vismaz reizi gadā. 5. Kompetento
iestāžu veiktais pārskats un novērtējums iekļauj kredītiestāžu
riska darījumus, kas izriet no procentu likmes riska, ar
tirdzniecības portfeli nesaistītajos darījumus. Kompetentās
iestādes pieprasa, lai kredītiestādes veic attiecīgus
pasākumus, ja šo kredītiestāžu ekonomiskā vērtība
pazeminās par vairāk nekā 20% no to pašu kapitāla
pēkšņu un negaidītu procentu likmju izmaiņu
gadījumā; šo pasākumu apjomu nosaka kompetentās
iestādes un tie nedrīkst būt atšķirīgi
dažādām kredītiestādēm. ê 2000/12/EK 53.
panta 1. punkts un 2. punkta pirmais teikums (pielāgots) ð jauns 125. pants Kompetentās iestādes, kas
atbild par konsolidētās uzraudzības īstenošanu 1. Ja mātes
uzņēmums ir ð mātesuzņēmuma ï kredītiestāde ð dalībvalstī, vai tas ir
mātesuzņēmums, kas ir ES kredītiestāde ï, konsolidētā uzraudzība jāveic kompetentajām
iestādēm, kas tai izsniedza atļauju, kura paredzēta 4. Ö 6. Õ pantā. 2. Ja mātes
uzņēmums ir ð mātesuzņēmuma ï finanšu līdzdalības sabiedrība ð dalībvalstī, vai tas ir
mātesuzņēmums, kas ir ES finanšu līdzdalības
sabiedrība, ï, konsolidētā uzraudzība jāveic kompetentajām
iestādēm, kas tai izsniedza atļauju, kura paredzēta 4. Ö 6. Õ pantā. ê 2000/12/EK 53.
panta 2. punkta otrais un trešais teikums un 3. punkts (pielāgots) ð jauns 126. pants 3.1. Tomēr, ja Ja
divās vai vairākās dalībvalstīs atļautu
kredītiestāžu mātes uzņēmums ir viena un tā pati ð mātesuzņēmuma ï finanšu līdzdalības sabiedrība ð dalībvalstī vai viens un tas
pats mātesuzņēmums, kas ir ES finanšu līdzdalības
sabiedrība ï , konsolidēto uzraudzību veic tās
kredītiestādes kompetentās iestādes, kam atļauja
izsniegta dalībvalstī, kurā izveidota finanšu
līdzdalības sabiedrība. Ja dalībvalstī, kur izveidota finanšu līdzdalības
sabiedrība, atļauja nav izsniegta nevienai kredītiestādei,
kas ir meitas uzņēmums, attiecīgo dalībvalstu
kompetentās iestādes (tostarp finanšu līdzdalības
sabiedrības izveides dalībvalsts kompetentās iestādes) cenšas
panākt vienošanos par to, kura no tām veiks konsolidēto
uzraudzību. Ja šādas vienošanās nav, konsolidēto
uzraudzību veic kompetentās iestādes, kas izsniegušas
atļauju kredītiestādei ar lielāko kopējo bilanci; ja šie
skaitļi ir vienādi, konsolidēto uzraudzību veic
kompetentās iestādes, kas pirmās piešķīra 4.
pantā paredzēto atļauju. 3. Attiecīgās kompetentās iestādes var ar
kopīgu vienošanos atteikties no noteikumiem, kas minēti 2. punkta
pirmajā un otrajā daļā. ò jauns Ja
kredītiestādēm, kuras ir saņēmušas atļauju
divās vai vairākās dalībvalstīs,
mātesuzņēmumu skaitā ir vairāk nekā viena finanšu
līdzdalības sabiedrība un to galvenajiem biroji atrodas
dažādās dalībvalstīs, un katrā no šīm
dalībvalstīm ir kredītiestāde, konsolidēto
uzraudzību veic tās kredītiestādes kompetentā
iestādei, kurai ir lielākā bilances summa. 2. Ja
vairāk nekā vienai kredītiestādei, kura saņēmusi
atļauju Kopienā, mātesuzņēmums ir viena un tā
pati finanšu līdzdalības sabiedrība, un neviena no šīm
kredītiestādēm nav saņēmusi atļauju
dalībvalstī, kurā ir izveidota finanšu līdzdalības
sabiedrība, konsolidēto uzraudzību veic tā kompetentā
iestāde, kas ir izsniegusi atļauju kredītiestādei ar
lielāko bilances summu, kuru šīs direktīvas nolūkiem
uzskata par kredītiestādi, ko kontrolē
mātesuzņēmums, kas ir ES finanšu līdzdalības
sabiedrība. ê 2000/12/EK Art 53.
panta 4. punkts 4. Šā panta 2. punkta trešajā daļā un 3.
punktā minētajos nolīgumos jāparedz sadarbības un
informācijas nodošanas procedūras, lai varētu sasniegt
konsolidētās uzraudzības mērķus. ò jauns 3. Atsevišķos
gadījumus kredītiestādes pēc savstarpējas vienošanās
var atcelt 1. un 2. punktā minētos kritērijus, ja to
piemērošana nebūtu atbilstīga, ņemot vērā
kredītiestāžu un to darbības relatīvo nozīmību
dažādās valstīs, un nozīmēt citu kompetento
iestādi konsolidētās uzraudzības veikšanai. Šajos
gadījumos pirms lēmuma pieņemšanas kompetentās
iestādes dod iespēju mātesuzņēmumam, kas ir ES
kredītiestāde vai ES finanšu līdzdalības sabiedrība,
vai kredītiestāde ar lielāko bilances summu, izteikt savu
viedokli par šo lēmumu. 4. Kompetentās
iestādes ziņo Komisijai par visiem nolīgumiem, kas attiecas uz
3. punktu. ê 2000/12/EK 52.
panta 2. punkta pēdējais teikums ð jauns 127. pants 1. ðVajadzības gadījumā
dalībvalstis paredz pasākumus, lai iekļautu finanšu
līdzdalības sabiedrības konsolidētajā
uzraudzībā. Neskarot 135. panta noteikumus,ï finanšu līdzdalības sabiedrības finanšu
stāvokļa konsolidācija nekādā veidā
nenozīmē, ka kompetentajām iestādēm būtu
individuāli jāuzrauga finanšu līdzdalības sabiedrība. ê 2000/12/EK 52.
panta 4. punkts (pielāgots) 42. Ja
kādas dalībvalsts kompetentās iestādes
konsolidētā uzraudzībā neietver kādas
kredītiestādes meitas uzņēmumu saskaņā ar vienu
no 3. punkta otrajā un trešajā ievilkumā
Ö 73. panta
1. punkta b) un c) apakšpunktā Õ minētajiem
gadījumiem, tās dalībvalsts kompetentās iestādes,
kurā atrodas šis kredītiestādes meitas uzņēmums, var
lūgt mātes uzņēmumam informāciju, kas var tām
atvieglot šīs kredītiestādes uzraudzību. ê 2000/12/EK Art.
52. panta 10. punkts (pielāgots) 103. Dalībvalstis
paredz, ka to kompetentās iestādes, kas atbild par konsolidētu
uzraudzību, no kādas kredītiestādes vai finanšu
līdzdalības sabiedrības meitas uzņēmumiem, kas nav
iekļauti konsolidētajā uzraudzībā, var prasīt 55. Ö 137. Õ pantā
minēto informāciju. Šādos gadījumos piemēro šajā
pantā noteikto informācijas nodošanas un pārbaudes
kārtību. ê 2000/12/EK 53.
panta 5. punkts (pielāgots) 128. pants 5. Ja dalībvalstī ir vairāk nekā viena
kompetentā iestāde, kas atbild par kredītiestāžu un finanšu
iestāžu uzraudzību, dalībvalstis veic visus vajadzīgos
pasākumus, lai šādas iestādes darbotos koordinēti. ò jauns 129. pants 1. Kompetentās
iestādes, kas ir atbildīgas par ES mātesuzņēmumu
kredītiestāžu un kredītiestāžu, ko kontrolē ES finanšu
līdzdalības sabiedrības, konsolidēto uzraudzību, veic
šādus uzdevumus: (a) uzraudzības
pārskats un novērtējums 71. panta un 72. panta 1., 2.
un 3. punkta prasību izpildei; (b) tādas
informācijas apkopošana vai izplatīšana, kas ir noderīga vai
būtiska parastajās un ārkārtas situācijās; (c) uzraudzības
darbību plānošana un koordinācija parastajās un ārkārtas
situācijās, kā arī saistībā ar
124. pantā minētajām darbībām, sadarbojoties ar
iesaistītajām kompetentajām iestādēm, un
saistībā ar 43. un 141. pantu. 2. Ja
tiek iesniegti iesniegumi 84. panta 1. punktā, 87. panta
9. punktā un 105. pantā minēto atļauju
saņemšanai un tos ir iesniedzis mātesuzņēmums, kas ES kredītiestāde,
un tā meitasuzņēmumi, vai tas ir kopīgs iesniegums no
meitasuzņēmumiem mātesuzņēmumam, kas ir ES finanšu
līdzdalības sabiedrība, kompetentās iestādes sadarbojas,
pilnībā apspriežoties, lai lemtu par pieprasītās
atļaujas izsniegšanu un noteiktu noteikumus un nosacījumus, kas
jāievēro, lai saņemtu šādu atļauju. Šī punkta
pirmajā teikumā minētos iesniegumus iesniedz tikai
1. punktā minētajām kompetentajām iestādēm. Kompetentās
iestādes sešu mēnešu laikā ar vienotu dokumentu paziņo par
savu lēmumu attiecībā uz iesniegumu. Šo dokumentu nosūta
iesniedzējam. Ja sešu mēnešu
laikā netiek pieņemts lēmums, 1. punktā
minētā kompetentā iestāde pieņem savu lēmumu
attiecībā uz iesniegumu. 130. pants 1. Ja
rodas ārkārtas situācija, kas var apdraudēt finanšu sistēmas
stabilitāti un vienotību, par konsolidēto uzraudzību
atbildīgās kompetentās iestādes, ievērojot
V daļas 1. nodaļas 2. iedaļu, pēc
iespējas ātrāk brīdina par to 49. panta a) punktā
un 50. pantā minētās iestādes. Šis pienākums
attiecas uz visām kompetentajām iestādēm, kas
īpašām grupām noteiktas 125. un 126. pantā, un uz
kompetento iestādi, kas minēta 129. panta 1. punktā. 2. Kompetentā
iestāde, kas ir atbildīga par konsolidēto uzraudzību, ja
tai ir nepieciešama informācija, kas jau ir citas kompetentās
iestādes rīcībā, vēršas pie šīs iestādes,
kad vien tas ir iespējams, lai novērstu ziņojumu dublēšanu
dažādām uzraudzībā iesaistītajām
iestādēm. 131. pants Lai izveidotu un
veicinātu efektīvu uzraudzību, par konsolidēto
uzraudzību atbildīgās iestādes un citas kompetentās
iestādes izstrādā rakstiskus koordinācijas un
sadarbības plānus. Atbilstoši šiem
plāniem kompetentajām iestādēm, kas ir atbildīgas par
konsolidēto uzraudzību, ir iespējams uzticēt citus
uzdevumus, un tajos var precizēt procedūras lēmumu pieņemšanai
un sadarbībai ar citām kompetentajām iestādēm. ê 2000/12/EK 52.
panta 9. punkts (pielāgots) Neatkarīgi no 8.
punkta kKompetentās iestādes, kas atbild par
kāda mātes uzņēmuma, kurš atrodas citā
dalībvalstī, meitas uzņēmuma atļaušanu,
divpusējā līgumā var deleģēt savu atbildību
par maksātspējas uzraudzību kompetentajām
iestādēm, kas ir atļāvušas un uzrauga mātes
uzņēmumu tā, ka tās uzņemas atbildību par meitas
uzņēmuma uzraudzību saskaņā ar šo direktīvu.
Komisija jāinformē par šādu nolīgumu esamību un to
saturu. Tai jānosūta šāda informācija citu dalībvalstu
kompetentajām iestādēm un Padomdevējai komitejai banku
jautājumos. ò jauns 132. pants 1. Kompetentās
iestādes cieši sadarbojas savā starpā. Tās sniedz vienai
otrai informāciju, kas ir būtiska vai noderīga citu iestāžu
uzraudzības funkciju veikšanai saskaņā ar šo direktīvu. Šai
sakarā kompetentās iestādes pēc pieprasījuma sniedz
visu attiecīgo informāciju, kā arī pēc savas
iniciatīvas sniedz visu būtisko informāciju. Kompetentās
iestādes, kas ir atbildīgas par ES uzņēmumu
konsolidēto uzraudzību, jo īpaši nodrošina, lai visa
noderīgā informācija tiktu sniegta citu dalībvalstu
kompetentajām iestādēm, kas veic šo uzņēmumu
meitasuzņēmumu uzraudzību. Lai noteiktu noderīgās
informācijas apjomu, tiek ņemta vērā minēto
meitasuzņēmumu nozīmība attiecīgo dalībvalstu
finanšu sistēmā. Pirmajā
teikumā minētā būtiskā informācija, cita
starpā, ietver šādu informāciju: (a) grupas
struktūras identifikāciju visām galvenajām
kredītiestādēm, kas ietilpst grupā, kā arī grupas
kredītiestāžu kompetentās iestādes; (b) informācijas
ievākšanas procedūras no kredītiestādēm, kas ietilpst
grupā, un šīs informācijas pārbaude; (c) kredītiestādes
vai citu grupas uzņēmumu nelabvēlīga attīstība,
kas var nopietni ietekmēt kredītiestādes; (d) galvenās
sankcijas un ārkārtas pasākumi, ko kompetentās
iestādes veic saskaņā ar šo direktīvu, tai skaitā
papildu kapitāla maksājumu noteikšana atbilstoši 136. pantam un
jebkādu ierobežojumu noteikšana uzlaboto rādītāju pieejas
izmantošanai pašu kapitāla prasību aprēķināšanai
saskaņā ar 105. pantu. 2. Kompetentās
iestādes, kas ir atbildīgas par to kredītiestāžu
uzraudzību, kuras kontrolē ES mātesuzņēmuma
kredītiestādes, vēršas pie 129. panta 1. punktā
minētās kompetentās iestādes, ja tām ir nepieciešama
informācija par šajā direktīvā norādīto pieeju un
metožu īstenošanu un šāda informācija varētu būt
minētās kompetentās iestādes rīcībā. 3. Kompetentās
iestādes pirms lēmumu pieņemšanas, ja šie lēmumi ir
būtiski otras kompetentās iestādes uzraudzības uzdevumu
veikšanai, apspriežas viena ar otru par šādiem jautājumiem: (a) izmaiņas
akcionāru sastāvā un izmaiņas kredītiestādes
grupas organizatoriskajā vai pārvaldes struktūrā,
kurām nepieciešams kompetento iestāžu apstiprinājums vai
atļauja; (b) galvenās
sankcijas un ārkārtas pasākumi, ko veic kompetentās
iestādes, tai skaitā papildu kapitāla maksājumu noteikšana
atbilstoši 136. pantam un jebkādu ierobežojumu noteikšana uzlaboto
rādītāju pieejas izmantošanai pašu kapitāla prasību
aprēķināšanai saskaņā ar 105. pantu. Šī punkta b)
apakšpunkta nolūkiem vienmēr jāapspriežas ar kompetento
iestādi, kas ir atbildīga par konsolidēto uzraudzību. Tomēr
kompetentā iestāde var nolemt atteikties no šādas apspriedes
steidzamības gadījumos vai gadījumos, kad šāda apspriede
varētu apdraudēt lēmuma efektivitāti. Šādos
gadījumos kompetentā iestāde bez kavēšanās
informē citas kompetentās iestādes. ê 2000/12/EK 54.
panta 1. punkts (pielāgots) 133. pants Konsolidācijas
veids un apjoms 1. Kompetentajām
iestādēm, kas atbild par konsolidētas uzraudzības veikšanu,
uzraudzības nolūkā jāpieprasa Ö pieprasa Õ visu
kredītiestāžu un finanšu iestāžu, kas ir mātes
uzņēmuma meitas uzņēmumi, pilnu konsolidācija. Tomēr Ö kompetentās
iestādes var pieprasīt tikai Õ var paredzēt proporcionālu konsolidāciju,
ja pēc Ö to Õ kompetentu iestāžu domām tāda mātes
uzņēmuma atbildība, kas tur kādu kapitāla daļu,
aprobežojas ar šo kapitāla daļu Ö , ņemot
vērā Õ citu akcionāru
vai dalībnieku atbildību un to apmierinošo maksātspēju dēļ.
Citu akcionāru un dalībnieku atbildība noteikti
jākonstatē, ja nepieciešams, ar oficiālām,
parakstītām saistībām. ê 2002/87/EK 29.
panta 7. punkts a) apakšpunkts Ja uzņēmumi ir saistīti
atbilstīgi 12. panta 1. punktam Direktīvā 83/349/EEK,
kompetentās iestādes nosaka to, kā veicama konsolidācija. ê 2000/12/EK 54.
panta 2. un 3. punkts (pielāgots) 2. Kompetentajām
iestādēm, kas atbild par konsolidēto uzraudzību
veikšanu, Ö pieprasa Õ uzraudzības nolūkiem jāprasa, lai
proporcionāli tiktu konsolidēta līdzdalība
kredītiestādēs vai finanšu iestādēs, ko pārvalda
kāds konsolidācijā iekļauts uzņēmums, kopā
ar vienu vai vairākiem uzņēmumiem, kas nav iekļauti
konsolidācijā, ja šo uzņēmumu atbildību ierobežo to
turētā līdzdalība. 3. Cita veida
līdzdalības vai kapitāla saikņu gadījumos, kas nav
minēti 1. un 2. punktā, kompetentajām iestādēm
jānosaka, vai un kā ir veicama konsolidācija. Cita starpā
tās var pieļaut vai pieprasīt pielīdzināšanas metodes
izmantojumu. Tomēr šī metode nenozīmē attiecīgo
uzņēmumu iekļaušanu konsolidētajā
uzraudzībā. ê 2000/12/EK 54.
panta 4. punkta 1. teikums (pielāgots) 134. pants 41. Neierobežojot
Ö 133. pantu Õ 1., 2. un 3. punktu, kompetentās iestādes šādos
gadījumos nosaka, vai un kā ir veicama konsolidācija: (a) ja pēc kompetento iestāžu domām kādai
kredītiestādei ir būtiska ietekme vienā vai
vairākās kredītiestādēs vai finanšu
iestādēs, bet tai nav līdzdalības vai citu kapitāla
saikņu šajās iestādēs,; (b) ja divām vai vairākām kredītiestādēm
vai finanšu iestādēm ir viena vadība, kas var nebūt
izveidota ar līgumu vai statūtu normām. ê 2002/87/EK 29.
panta 7. punkta b) apakšpunkts --------- ê 2000/12/EK 54.
panta 4. punkta 2. teikums Cita starpā, kompetentās
iestādes var atļaut vai prasīt Direktīvas 83/349/EEK 12.
pantā paredzētās metodes izmantojumu. Tomēr šī metode
nenozīmē attiecīgo uzņēmumu iekļaušanu
konsolidētajā uzraudzībā. ê 2000/12/EK 54.
panta 5. punkts (pielāgots) ð jauns 52 Ja
konsolidētā uzraudzība ir paredzēta, ievērojot 52. panta 1. un 2. punktu Ö 125. un
126. pantu Õ, banku
pakalpojumu palīguzņēmumus ð un aktīvu pārvaldīšanas
sabiedrības, kā tās definētas Direktīvā
2002/87/EK, ï konsolidācijā iekļauj Ö 133. panta
un šā panta 1. Õ šā panta 1. - 4. punktā minētajos
gadījumos un saskaņā ar tur minētajām metodēm. ê 2002/87/EK 29.
panta 8. punkts (pielāgots) 135. pants Finanšu
līdzdalības sabiedrību vadība Dalībvalstis prasa, lai personām,
kas faktiski vada finanšu līdzdalības sabiedrības, būtu
pietiekami laba reputācija un pietiekama pieredze šo pienākumu veikšanai. ò jauns 136. pants 1. Kompetentās
iestādes pieprasa, lai katra kredītiestāde, kas nav
izpildījuši šīs direktīvas prasības, savlaicīgi veiktu
nepieciešamos pasākumus šādas situācijas novēršanai. Šiem nolūkiem
pasākumi, kurus var piemērot kompetentās iestādes, ietver: (a) noteikt
kredītiestādei pienākumu turēt pašu kapitālu, kas
pārsniedz 75. pantā paredzēto minimālo līmeni; (b) nostiprināt
pasākumus un stratēģijas, kas ieviestas 22. un 123. panta
prasību izpildei; (c) pieprasīt
kredītiestādēm piemērot īpašu finansēšanas
kārtību vai noteikt īpašu pieeju aktīviem
saistībā ar pašu kapitāla prasībām; (d) ierobežot
vai sašaurināt kredītiestādes darījumus, operācijas
vai iestāžu tīklu; (e) mazināt
risku, kas saistīts ar darbībām, pakalpojumiem un
sistēmām. Šo pasākumus
pieņem, ievērojot V daļas 1. nodaļas
2. iedaļu. 2. Kompetentās
iestādes nosaka īpašas pašu kapitāla prasības, kas
pārsniedz 75. pantā noteikto minimālo līmeni, vismaz
tām kredītiestādēm, kas ir izveidojušas nepiemērotus
plānus, procedūras, mehānismus un stratēģijas savu
risku pārvaldīšanai un segumam, ja nav paredzams, ka citu
pasākumu piemērošana pati par sevi nostiprinās šos
pasākumus piemērotā laika posmā. ê 2000/12/EK 55.
panta 1. punkts (pielāgots) 137. pants Informācija,
kas jāiesniedz jauktas darbības līdzdalības
sabiedrībām un to meitas uzņēmumiem 1. Līdz turpmākai
konsolidācijas metožu koordinēšanai dalībvalstis paredz, ka, ja
vienas vai vairāku kredītiestāžu mātes uzņēmums
ir jauktas darbības līdzdalības sabiedrība, tad
kompetentās iestādes, kas atbild par šo kredītiestāžu
atļaušanu un uzraudzību, vai nu tieši vai caur meitas
uzņēmumiem pieprasa, lai jauktas darbības līdzdalības
sabiedrība un tās meitas uzņēmumi sniegtu jebkādu
informāciju, kas ir būtiska kredītiestāžu - meitas
uzņēmumu - uzraudzībai. ê 2000/12/EK 55.
panta 2. punkts (pielāgots) 2. Dalībvalstis paredz, ka
kompetentās iestādes var veikt pārbaudes uz vietas vai uzdot to
veikšanu ārējiem inspektoriem, lai pārbaudītu
informāciju, kas saņemta no jauktas darbības
līdzdalības sabiedrībām un to meitas uzņēmumiem.
Ja jauktās darbības līdzdalības sabiedrība vai
kāds no tās meitas uzņēmumiem ir apdrošināšanas
sabiedrība, tad var izmantot arī 56. panta 4.
Ö 140. panta
1. Õ punktā noteikto
kārtību. Ja jauktas darbības līdzdalības
sabiedrība vai kāds no tās meitas uzņēmumiem atrodas
kādā dalībvalstī, kas nav kredītiestādes - meitas
uzņēmuma - atrašanās dalībvalsts, tad informācijas
pārbaude uz vietas jāveic saskaņā ar 56.
panta 7. Ö 140. panta
1. Õ punktā noteikto
kārtību. ê 2002/87/EK 29.
panta 9. punkts (pielāgots) 138. pants Grupas iekšējie
darījumi ar jauktas darbības līdzdalības
sabiedrībām 1. Neskarot šīs
direktīvas V daļas 2. nodaļas Ö 5. iedaļu Õ 3. iedaļas noteikumus,
dalībvalstis nosaka, ka gadījumos, kad vienas vai vairāku
kredītiestāžu mātesuzņēmums ir jauktas darbības
līdzdalības sabiedrība, kompetentās iestādes, kas ir
atbildīgas par šo kredītiestāžu uzraudzību,
vispārēji uzrauga darījumus, ko tās veic ar jauktas
darbības līdzdalības sabiedrību un tās
meitasuzņēmumiem. 2. Kompetentās iestādes liek
kredītiestādēm ieviest piemērotas riska
pārvaldīšanas procedūras un iekšējās kontroles
mehānismus, tostarp pareizas administratīvās un
grāmatvedības procedūras, lai atbilstīgi noteiktu,
novērtētu, novērotu un kontrolētu darījumus ar jauktas
darbības līdzdalības sabiedrību, kas ir to
mātesuzņēmums, un tās meitasuzņēmumiem.
Kompetentās iestādes kredītiestādēm liek ziņot
par visiem nozīmīgiem darījumiem ar šīm vienībām,
izņemot gadījumus, kas minēti 48. Ö 110. Õ pantā.
Kompetentās iestādes kontrolē šīs procedūras un
nozīmīgos darījumus. Ja šie grupas iekšēji darījumi apdraud
kredītiestādes finanšu stāvokli, par iestādes
uzraudzību atbildīgā kompetentā iestāde veic
atbilstīgus pasākumus. ê 2000/12/EK 56.
panta 1. līdz 3. punkts (pielāgots) 139. pants Pasākumi
konsolidētās uzraudzības atvieglināšanai 1. Saskaņā ar 52. līdz 55. Ö 124. līdz
138. Õ pantu un šo pantu
dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka
nav juridisku šķēršļu, kas neļauj konsolidētajā
uzraudzībā ietvertajiem uzņēmumiem, jauktas darbības
līdzdalības sabiedrībām un to meitas uzņēmumiem
vai 52. panta 10. Ö 127. panta
3. Õ punktā
minētajiem meitas uzņēmumiem savstarpēji nodot
informāciju, kas ir nozīmīga uzraudzībā. 2. Ja mātes uzņēmums un
kāds no tā meitas uzņēmumiem, kas ir
kredītiestāde, atrodas dažādās dalībvalstīs,
katras dalībvalsts kompetentās iestādēs savstarpēji
paziņo visu svarīgo informāciju, kas var ļaut vai
palīdzēt veikt konsolidētu uzraudzību. Ja mātes uzņēmuma atrašanās
vietas dalībvalsts kompetentās iestādes pašas neveic
konsolidētu uzraudzību saskaņā ar 53.
Ö 125. un
126. Õ pantu,
kompetentās iestādes, kas atbild par šādas uzraudzības veikšanu,
var lūgt, lai tās pieprasa no mātes uzņēmuma
jebkādu informāciju, kas var būt nepieciešama
konsolidētajai uzraudzībai, un nosūta to atbildīgajām
kompetentajām iestādēm. 3. Dalībvalstis atļauj
kompetentajām iestādēm savstarpēji nodot 2. punktā
minēto informāciju, zinot, ka finanšu līdzdalības
sabiedrību, finanšu iestāžu vai banku
pakalpojumu palīguzņēmumu gadījumā informācijas
ievākšana vai turēšana nekādā veidā
nenozīmē, ka kompetentajām iestādēm jāpilda
uzraudzības funkcijas attiecībā pret šīm iestādēm
vai uzņēmumiem vieniem pašiem. Tāpat arī dalībvalstis atļauj
to kompetentajām iestādēm apmainīties ar 55.Ö 137. Õ pantā
minēto informāciju, zinot, ka informācijas ievākšana vai
turēšana nekādā veidā nenozīmē, ka
kompetentās iestādes veic uzraudzības funkcijas
attiecībā uz jauktās darbības līdzdalības
sabiedrību un tās meitas uzņēmumiem, kas nav
kredītiestādes vai 52. panta 10. Ö 127. panta
3. Õ punktā
minētie meitas uzņēmumi. ê 2000/12/EK 56.
panta 4. līdz 6. punkts (pielāgots) 140. pants 41. Ja
kredītiestāde, finanšu līdzdalības sabiedrība vai
jauktas darbības līdzdalības sabiedrība kontrolē vienu
vai vairākus meitas uzņēmumus, kas ir apdrošināšanas
sabiedrības vai citi uzņēmumi, kas sniedz ieguldījumu
pakalpojumus, kuriem ir vajadzīga atļauja, tad kompetentās
iestādes cieši sadarbojas ar iestādēm, kuras pilda publisko
tiesību uzdevumu uzraudzīt apdrošināšanas sabiedrības un
citus ieguldījumu pakalpojumu uzņēmumus. Neierobežojot
attiecīgo iestāžu kompetenci, šīs iestādes savstarpēji
sniedz jebkādu informāciju, kas var vienkāršot to uzdevumu un
ļaut veikt uzraugāmo uzņēmumu darbības un finanšu
stāvokļa pārraudzību. 52. Uz
informāciju, kas saņemta saskaņā ar konsolidēto
uzraudzību, un, jo īpaši, uz jebkādu informācijas
apmaiņu starp kompetentajām iestādēm, kas ir paredzēta
šajā direktīvā, attiecas Ö V sadaļas
1. nodaļas 2. iedaļā Õ 30. pantā definētais dienesta noslēpums. 63. Kompetentās
iestādes, kas atbild par konsolidēto uzraudzību, izveido 52. Ö 71. Õ panta 2. punktā
minēto finanšu līdzdalības sabiedrību sarakstus. Šos
sarakstus iesniedz pārējo dalībvalstu kompetentajām
iestādēm un Komisijai. ê 2000/12/EK 56.
panta 7. punkts (pielāgots) è1 2002/87/EK
29. panta 10. punkts 141. pants Ja, piemērojot šo direktīvu,
kādas dalībvalsts kompetentās iestādes atsevišķos
gadījumos vēlas pārbaudīt informāciju par kādu
kredītiestādi, finanšu līdzdalības sabiedrību, finanšu
iestādi, banku pakalpojumu
palīguzņēmumu, jauktas darbības līdzdalības
sabiedrību, 55. Ö 137. Õ pantā
paredzētu meitas uzņēmumu vai 52. panta
10. Ö 127. panta
3. Õ punktā
paredzētu meitas uzņēmumu, kas atrodas kādā citā
dalībvalstī, tad tās jālūdz Ö lūdz Õ šīs citas
dalībvalsts kompetentajām iestādēm, lai tās veiktu šādu
pārbaudi. Iestādēm, kas saņem šādu lūgumu, savas
kompetences ietvaros jāreaģē uz to, pašām veicot
pārbaudi vai ļaujot to darīt iestādēm, kas izteikušas šādu
lūgumu, vai kādam revidentam vai ekspertam. è1 Kompetentā
iestāde, kas lūgumu izteikusi, pēc savas vēlēšanās
var piedalīties pārbaudē, ja tā pati pārbaudi neveic. ç ê 2000/12/EK 56.
panta 8. punkts (pielāgots) 142. pants 8. Dalībvalstis paredz, ka, neierobežojot to
krimināltiesību normas, attiecībā uz finanšu
līdzdalības sabiedrībām un jauktas darbības
līdzdalības sabiedrībām vai to faktiskajiem
vadītājiem, kas pārkāpj normatīvos un
administratīvos aktus, kuri pieņemti, lai īstenotu Ö 124. līdz
141. Õ 52. līdz 55. pantu un šo pantu, var uzlikt sodu vai
noteikt pasākumus, kas paredzēti šādu pārkāpumu vai to
cēloņu novēršanai. Atsevišķos gadījumos šādiem
pasākumiem var būt nepieciešama tiesas iejaukšanās. Kompetentās iestādes cieši
sadarbojas, lai nodrošinātu Ö šo Õ iepriekš minēto sodu vai pasākumu vēlamo
rezultātu, jo īpaši, ja kādas finanšu līdzdalības
sabiedrības vai jauktas darbības līdzdalības
sabiedrības atrašanās vieta nesakrīt ar galvenā biroja atrašanās
vietu. ê 2002/87/EK 29.
panta 11. punkts (pielāgots) è1 2004/xx/EK
3. panta 10. punkts 143. pants Mātesuzņēmumi
trešās valstīs 1. Ja uz kredītiestādi, kuras
mātesuzņēmums ir kredītiestāde vai finanšu
līdzdalības sabiedrība ar galveno biroju Ö trešā
valstī Õ ārpus Kopienas, neattiecas konsolidēta
uzraudzība atbilstīgi 52. Ö 125. un
126. Õ pantam,
kompetentās iestādes pārbauda, vai uz kredītiestādi
attiecas trešās valsts kompetentas iestādes konsolidēta
uzraudzība, kas ir līdzvērtīga tai uzraudzībai, kuru
paredz 52. pantā Ö šajā
direktīvā Õ
izstrādātie principi. Pārbaudi pēc lūguma, ko iesniedzis
mātesuzņēmums vai kāda regulēta vienība, kas ir
saņēmusi licenci Kopienā, vai pēc savas ierosmes veic
tā kompetentā iestāde, kura būtu atbildīga par
konsolidēto uzraudzību, ja būtu piemērojams Ö 3. punkts Õ ceturtā daļa. Šī kompetentā
iestāde apspriežas ar pārējām attiecīgajām
kompetentajām iestādēm. 2. è1 Komisija
var pieprasīt, lai Eiropas Banku komiteja sniedz ç Banku padomdevēja komiteja var sniegt
vispārējas pamatnostādnes attiecībā uz to, vai trešo
valstu kompetento iestāžu konsolidētās uzraudzības
režīms varētu sasniegt šajā nodaļā noteiktos
konsolidētās uzraudzības mērķus attiecībā uz
kredītiestādēm, kuru mātesuzņēmuma galvenais
birojs atrodas Ö trešā
valstī Õ ārpus Kopienas. Komiteja pastāvīgi
pārskata šīs pamatnostādnes un ievēro izmaiņas šo
kompetento iestāžu veiktajā konsolidētās uzraudzības
režīmā. Kompetentā iestāde, kas veic Ö 1. punkta Õ Ö pirmajā Õ otrajā daļā paredzēto pārbaudi,
ņem vērā minētās pamatnostādnes. Šim nolūkam
kompetentā iestāde pirms lēmuma pieņemšanas apspriežas ar
minēto komiteju. 3. Ja līdzvērtīgā uzraudzība
nepastāv, dalībvalstis kredītiestādei pēc
analoģijas piemēro Ö šīs
direktīvas Õ 52. panta noteikumus
Ö vai ļauj
savām kompetentajām iestādēm piemērot citas
piemērotas uzraudzības metodes, ar ko sasniedz kredītiestāžu
konsolidētas uzraudzības mērķus Õ. Alternatīvai
dalībvalstis atļauj savām kompetentajām iestādēm
piemērot citas piemērotas uzraudzības metodes, ar ko sasniedz
kredītiestāžu konsolidētas uzraudzības mērķus. Kompetentajai iestādei, kas būtu
atbildīga par konsolidēto uzraudzību, pēc apspriešanās
ar pārējām attiecīgajām kompetentajām
iestādēm šīs Ö uzraudzības Õ metodes
jāapstiprina. Kompetentās iestādes var, jo īpaši,
noteikt, ka jāizveido finanšu līdzdalības sabiedrība ar
galveno biroju Kopienā, un piemērot noteikumus par konsolidētu
uzraudzību šīs finanšu līdzdalības sabiedrības
stāvoklim kopumā. Ar šīm Ö uzraudzības Õ metodēm
jāsasniedz šajā nodaļā noteiktie konsolidētās
uzraudzības mērķi, un par tām jāpaziņo
pārējām iesaistītajām kompetentajām
iestādēm un Komisijai. ò jauns 2. iedaļa Informācijas
sniegšana, ko veic kompetentās iestādes 144. pants 1. Kompetentās
iestādes sniedz šādu informāciju: (a) likumu,
noteikumu, administratīvo normu un vispārējo
pamatnostādņu teksti, kas dalībvalstī ir pieņemti
uzraudzības jomā; (b) Kopienas
tiesību aktos paredzēto iespēju un izvēļu
īstenošanas veids; (c) vispārējie
kritēriji un metodes, ko tās izmanto 124. pantā minēto
pārskatu un novērtējumu sagatavošanai; (d) apkopotie
statistikas dati par uzraudzības sistēmas ieviešanas galvenajiem
aspektiem katrā dalībvalstī, neskarot V daļas
1.nodaļas 2. iedaļas noteikumus. Pirmajā
daļā paredzētajai informācijai jābūt pietiekamai,
lai būtu iespējams pamatots salīdzinājums kompetento
iestāžu īstenotajām pieejām dažādās
dalībvalstīs. 5. NODAĻA Informācijas
sniegšana, ko veic kredītiestādes 145. pants 1. Šīs
direktīvas nolūkiem kredītiestādes publiski sniedz
informāciju, kas paredzēta XII pielikuma 2. daļā,
ievērojot 146. panta noteikumus. 2. Informāciju
par XII pielikuma 3. daļā minētajiem instrumentiem un
metodēm, ko kompetentās iestādes ir atzinušas saskaņā
ar 2. nodaļas 3. iedaļas 2. un 3. apakšiedaļu un 105. pantu,
kredītiestādes publicē šajā pielikumā noteiktajā
apjomā. 3. Kredītiestādes
nosaka formālu kārtību 1. un 2. punktā
izklāstīto informācijas sniegšanas prasību izpildei,
kā arī kārtību, kādā veicams informācijas
atbilstības novērtējums, ieskaitot tās pārbaudes un
publicēšanas biežumu. 146. pants 1. Neatkarīgi
no 145. panta kompetentās iestādes var atļaut
kredītiestādēm nesniegt informāciju par vienu vai
vairākiem XII pielikuma 2. daļā uzskaitītajiem
jautājumiem, ja attiecīgā kredītiestāde uzskata, ka
sniegtā informācija, ņemot vērā XII pielikuma
1. daļas 1. punkta kritērijus, nav uzskatāma par
būtisku. 2. Neatkarīgi
no 145. panta kompetentās iestādes var atļaut
kredītiestādēm nesniegt informāciju par vienu vai
vairākiem XII pielikuma 2. un 3. daļā
uzskaitītajiem jautājumiem, ja attiecīgā
kredītiestāde uzskata, ka šie jautājumi ietver informāciju,
kas, ņemot vērā XII pielikuma 1. daļas 2. un
2. punktu, uzskatāma par aizsargājamu vai konfidenciālu. 3. Izņēmuma
gadījumos, kas minēti 2. punktā, attiecīgā
kredītiestāde, sniedzot informāciju, norāda faktu, ka
tās sniegtajā informācijā atsevišķi jautājumi nav
izpausti, iemeslus informācijas neizpaušanai, kā arī
publicē vispārīgākas ziņas par pieprasītās
informācijas jautājumu. 147. pants 1. Kredītiestādes
publicē informāciju, kas sniedzama saskaņā ar
145. pantu, vismaz vienu reizi gadā. Informāciju publicē,
cik vien ātri tas ir iespējams. 2. Kredītiestādes
nosaka, vai ņemot vērā XII pielikuma 1. daļas
4. punkta kritērijus, ir nepieciešamas biežākas
publikācijas nekā noteikts 1. punktā. 148. pants 1. Kompetentās
iestādes atļauj kredītiestādēm noteikt piemērotus
informācijas nesējus, vietu un pārbaudes līdzekļus,
lai efektīvi izpildītu 145. pantā noteiktās informācijas
sniegšanas prasības. Visa sniegtā informācija publicējama
vienā informācijas nesējā vai vietā, ciktāl tas
ir iespējams. 2. Līdzvērtīgu
informācijas sniegšanu, ko kredītiestādes veic atbilstoši
grāmatvedības, biržas vai citām prasībām, var
uzskatīt par 145. panta prasību izpildi. Ja informācija
netiek sniegta finanšu pārskatos, kredītiestādes norāda,
kur tā ir atrodama. 149. pants Neatkarīgi no
146. līdz 148. panta prasībām, dalībvalstis pilnvaro
kompetentās iestādes pieprasīt kredītiestādēm: (a) sniegt
informāciju par vienu vai vairākiem jautājumiem, kas minēti
XII pielikuma 2. un 3. daļā; (b) publicēt
informāciju par vienu vai vairākiem jautājumiem biežāk
nekā vienu reizi gadā un noteikt šo publikāciju termiņus; (c) izmantot
īpašus informācijas nesējus un vietas tādas
informācijas sniegšanai, kas nav finanšu pārskati; (d) izmantot īpašus
pārbaudes līdzekļus tādas informācijas sniegšanai, kas
nav iekļauta likumā noteiktajā revīzijā. ê 2004/xx/EK 3.
panta 11. punkts ----- ê 2000/12/EK VI SADAĻA IZPILDPILNVARAS ê 2000/12/EK 60.
pants (pielāgots) ð jauns 150. pants Tehniski
pielāgojumi 1. Attiecībā uz pašu
kapitālu, neierobežojot 34. panta 3. punkta
otrajā daļā minēto ziņojumu ð priekšlikumu, kas Komisijai
jāiesniedz atbilstoši 62. pantam ï, tehniskos pielāgojumus ð grozījumus ï pieņem saskaņā ar 2. punktā
Ö 151. pantā Õ noteikto Ö minēto Õ kārtību,
kad tie attiecas uz: (a) definīciju skaidrojumiem, lai šīs direktīvas
īstenošanā ņemtu vērā finanšu tirgu
attīstību, (b) definīciju skaidrojumu, lai nodrošinātu šīs
direktīvas vienādu piemērošanu visā
Kopienā, (c) definīcijās lietotās terminoloģijas
saskaņošanu un definīciju izstrādi atbilstīgi
turpmākiem aktiem par kredītiestādēm un jautājumiem,
kas ar to saistīti. «A zonas» definīciju 1. panta 14. punktā, «daudzpusēju attīstības banku» definīciju 1. panta
19. punktā, (d) 2. pantā
dotā saraksta grozījumus (e) Ö 9. Õ 5. pantā noteiktā sākumkapitāla
apjoma grozījumu, ņemot vērā pārmaiņas ekonomikas
un monetārajā jomā, (f) Ö 23. un
24. Õ 18. un 19. pantā minētā un I
pielikumā izklāstītā saraksta paplašināšanu vai
tajā lietotās terminoloģijas labojumiem, ņemot
vērā pārmaiņas finanšu tirgos, (g) jomām, kurās kompetentajām iestādēm
jāapmainās ar ziņām, kas uzskaitītas 28. Ö 42. Õ pantā; (h) ð grozījumiem 56. līdz
67. pantā, lai ņemtu vērā grāmatvedības
standartu attīstību vai Kopienas tiesību aktos noteikto
prasību izmaiņas; ï (i) 43. Ö 79. un
86. Õ pantā uzskaitīto aktīvu
definīciju Ö riska
darījumu kategoriju saraksta Õ grozījumiem,
lai ņemtu vērā finanšu tirgu attīstību, (j) ð summu, kas norādīta
79. panta 2. punkta c) apakšpunktā un 86. panta
4. punkta a) apakšpunktā, lai ņemtu vērā inflācijas
ietekmi; ï (k) II un IV pielikuma ārpusbilances posteņu sarakstiem un
klasifikāciju, un to noteikumiem, aprēķinot
koeficientu, kas aprakstīts 42., 43. un 44. pantā un III
pielikumā ð nosakot riska darījumu
vērtību V sadaļas 2. nodaļas 3. iedaļas
nolūkiem ï , (l) ðpielāgojumiem V līdz
XII pielikuma noteikumos, lai ņemtu vērā finanšu tirgu
attīstību un jo īpaši jaunus finanšu pakalpojumus vai
izmaiņas grāmatvedības standartos vai Kopienas tiesību
aktos noteiktajās prasībās;ï 2. Ö Komisija var
pieņemt šādus īstenošanas pasākumus saskaņā ar
151. pantā paredzēto procedūru. Õ (a) ðapmēra aprakstu pēkšņām
un negaidītām procentu likmju izmaiņām, kas minētas
124. panta 5. punktā;ï (b) 47. Ö 75. Õ pantā Ö noteiktā Õ paredzētā minimālā Ö pašu
kapitāla līmeņa Õ koeficienta vai Ö V daļas
2. nodaļas 3. iedaļā noteikto riska pakāpju Õ 43. pantā paredzētā svēruma pagaidu samazinājumu, lai ņemtu
vērā īpašus apstākļus; (c) ðneskarot 119. pantā minēto
ziņojumuï, 49. panta 5. - 10. punktā Ö 114. panta
3. punktā, 113. un 115. pantā Õ paredzēto
atbrīvojumu precizēšanu; (d) ðgalveno aspektu aprakstu apkopoto statistikas
datu publicēšanai saskaņā ar 144. panta 1. punkta d)
apakšpunktu;ï (e) ð aprakstu 114. pantā
paredzētās informācijas formātam, uzbūvei, satura
rādītājam un ikgadējās publikācijas datumam.ï ê 2004/xx/EK 3.
panta 12. punkts (pielāgots) 151. pants 1. Komisiju palīdz Eiropas
Banku komiteja, kas izveidota ar Komisijas Lēmumu 2004/10/EK (turpmāk
tekstā „Komiteja”), ko veido dalībvalstu
pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas
pārstāvis. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu Ö pantu Õ, piemēro
komitoloģijas procedūru, kas noteikta Lēmuma 1999/468/EK
5. pantā, ievērojot šī lēmuma 7. panta
3. punktu un 8. pantu. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais
laiks ir trīs mēneši. ê 2000/12/EK VII SADAĻA PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 1. NODAĻA PĀREJAS PERIODA NOTEIKUMI ê 2000/12/EK 60.
panta 2. punkts (pielāgots) 61. pants Pārejas
noteikumi attiecībā uz 36. pantu Dānija var
ļaut savām hipotekārajām kredītiestādēm, kas
ir izveidotas kā kooperatīvas sabiedrības vai fondi līdz
1990. gada 1. janvārim un pārveidotas par akciju
sabiedrībām, turpināt iekļaut pašu kapitālā
tās biedru, proti, aizņēmēju, solidāras
saistības, kā minēts 36. panta 1. punktā, prasījumus pret tiem pielīdzinot šādām
solidārām saistībām, ievērojot šādus
ierobežojumus: (a) par
aizņēmēju solidāro saistību daļas
aprēķināšanas pamatu izmanto 35. panta 2. punkta 1. un 2. apakšpunktā
minēto posteņu kopsummu, no kuras atņem 35. panta 2. punkta 9.,
10. un 11. apakšpunktā minētos posteņus; (b) aprēķināšanas
pamats 1991. gada 1. janvārī vai, ja pārveidošana notiek
vēlāk, pārveidošanas dienā, ir maksimālais
aprēķināšanas pamats. Aprēķināšanas pamats nekad
nedrīkst pārsniegt maksimālo aprēķināšanas
pamatu; (c) sākot ar
1997. gada 1. janvāri, no maksimālā aprēķināšanas
pamata atņem pusi no ieņēmumiem no visa jaunā kapitāla
emisijas, kas izdarīta pēc šīs dienas, kā noteikts 35.
panta 2. punkta 1. apakšpunktā; un (d) maksimālā
aizņēmēju solidāro saistību summa, ko iekļauj pašu
kapitālā, nekad nedrīkst pārsniegt: 1991. un
1992. gadā - 45 %, 1993. un
1994. gadā - 45 %, 1995. un
1996. gadā - 45 %, 1997.
gadā - 30 %, 1998.
gadā - 30 %, 1999.
gadā - 30 %, 2000.
gadā - 10 % un pēc
2001. gada 1. janvāra 0% no aprēķināšanas pamata. ê 2000/12/EK 62. pants Pārejas noteikumi attiecībā uz 43.
pantu 1. Līdz 2006. gada 31. decembrim dalībvalstu kompetentās
iestādes var atļaut savām kredītiestādēm
piemērot 50% riska svērumu aizdevumiem, kas atbilstīgi šo
iestāžu prasībām ir pilnīgi nodrošināti ar
hipotēkām uz birojiem vai uz daudzējādi lietojamām
komerciālām telpām, kas atrodas to dalībvalstu
teritorijās, kuras atļauj 50% riska svērumu ar šādiem
nosacījumiem: (i) 50% riska svērumu piemēro aizņēmuma
daļai, kas nepārsniedz robežu, kura aprēķināta
saskaņā ar a) vai b) apakšpunktu: (a) 50% no attiecīgā nekustamā īpašuma tirgus
vērtības. Nekustamā īpašuma tirgus vērtība
jāaprēķina diviem neatkarīgiem vērtētājiem,
kas izdara neatkarīgus novērtējumus aizdevuma sniegšanas
laikā. Aizdevumam jābalstās uz zemāko no abiem
vērtējumiem. Nekustamo īpašumu viens vērtētājs
pārvērtē vismaz reizi gadā. Aizdevumiem, kas nav
lielāki par 1 miljonu eiro un 5% no kredītiestādes pašu
līdzekļiem, nekustamo īpašumu viens vērtētājs
pārvērtē vismaz vienu reizi trijos gados; (b) 50% no īpašuma tirgus vērtības vai 60% no
hipotekārās vērtības, atkarībā no tā, kura
ir mazāka - dalībvalstīs, kas likumos vai noteikumos
definējušas stingrus hipotekārās vērtības
novērtēšanas kritērijus. Hipotekārā vērtība ir nekustamā
īpašuma vērtība, ko noteicis vērtētājs, kurš
pietiekami novērtē īpašuma pārdošanas iespējas
nākotnē, ņemot vērā noturīgus ilgtermiņa
aspektus, parastos un vietējos tirgus nosacījumus, īpašuma pašreizējo
izmantojumu un citu tā iespējamu izmantojumu. Hipotekārās
vērtības noteikšanā neņem vērā spekulatīvus
elementus. Hipotekāro vērtību dokumentē
pārredzamā un skaidrā veidā. Hipotekāro vērtību un jo īpaši pamatā
esošos pieņēmumus, kas attiecas uz attiecīgā tirgus
attīstību, pārvērtē vismaz reizi trijos gados vai tad,
ja tirgus piedzīvo vairāk nekā 10% kritumu. Aprēķinos, kas paredzēti a) un b) apakšpunktā,
«tirgus vērtība» ir cena, par kādu īpašumu varētu
pārdot ar privātu līgumu starp labprātīgu
pārdevēju un neatkarīgu pircēju novērtēšanas
dienā, pieņemot, ka nekustamais īpašums ir publiski izlikts
tirgū, ka tirgus nosacījumi ļauj to tiesiskā
kārtā pārdot un ka pārdošanas sarunām, ņemot
vērā nekustamā īpašuma veidu, ir pieejams normāls
laika posms; (ii) 100% riska svērumu piemēro aizdevuma daļai,
kas ir lielāka par i) apakšpunktā noteiktajām robežām; (iii) Īpašniekam nekustamais īpašums jāaizņem
vai jāizīrē/jāiznomā. Pirmā daļa nekavē kompetentās iestādes
dalībvalstī, kura savā teritorijā piemēro
augstāku riska svērumu, atļaut ar iepriekš definētajiem
nosacījumiem šā veida aizdevumiem piemērot 50% riska
svērumu to dalībvalstu teritorijās, kas atļauj 50% riska
svērumu. Dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut
savām kredītiestādēm piemērot 50% riska svērumu
aizdevumiem, kas ir spēkā 2000. gada 21. jūlijā, ar
noteikumu, ka tiek izpildīti šajā daļā uzskaitītie
nosacījumi. Šajā gadījumā īpašumu novērtē
saskaņā ar iepriekš izklāstītajiem vērtējuma
kritērijiem ne vēlāk kā 2003. gada 21. jūlijā. Aizdevumiem, kas piešķirti pirms 2006. gada 31. decembra, 50%
riska svērums paliek piemērojams līdz to termiņam, ja
kredītiestādei jāievēro līguma noteikumi. Līdz 2006. gada 31. decembrim dalībvalstu kompetentās
iestādes var arī atļaut savām kredītiestādēm
piemērot 50% riska svērumu aizdevumu daļai, kas atbilstīgi šo
iestāžu prasībām ir pilnīgi nodrošināta ar
daļām Somijas Māju būves sabiedrībās, kuras
darbojas saskaņā ar 1991. gada Somijas Māju būves
sabiedrību likumu vai vēlāku līdzvērtīgu likumu,
ar noteikumu, ka ir izpildīti šajā daļā
izklāstītie nosacījumi. Dalībvalstis dara zināmu Komisijai, kā tās izmanto šo
daļu. 2. Dalībvalstis var piemērot 50% riska svērumu
nekustamā īpašuma izpirkumnomas darījumiem, kas noslēgti
pirms 2006. gada 31. decembra un attiecas uz komercdarbībai izmantojamiem
aktīviem, kuri atrodas galvenā biroja valstī un kurus
reglamentē tiesību normas, kas paredz, ka iznomātājs
saglabā pilnas īpašuma tiesības uz aktīvu, līdz
nomnieks īsteno savas pirkuma tiesības. Dalībvalstis dara
zināmu Komisijai, kā tās izmanto šo daļu. 3. 3. Direktīvas 43. panta 3. punkts neiespaido to, kā
kompetentās iestādes atzīst divpusējus pārjaunojuma
līgumus, kas noslēgti attiecībā uz: –
Beļģiju, pirms 1996. gada 23.
aprīļa, –
Dāniju, pirms 1996. gada 1. jūnija, –
Vāciju, pirms 1996. gada 30. oktobra, –
Grieķiju, pirms 1997. gada 27. marta, –
Spāniju, pirms 1997. gada 7. janvāra, –
Franciju, pirms 1996. gada 30. maija, –
Īriju, pirms 1996. gada 27. jūnija, –
Itāliju, pirms 1996. gada 30. jūlija, –
Luksemburgu, pirms 1996. gada 29. maija, –
Nīderlandi, pirms 1996. gada 1. jūlija, –
Austriju, pirms 1996. gada 30. decembra, –
Portugāli, pirms 1997. gada 15. janvāra, –
Somiju, pirms 1996. gada 21. augusta, –
Zviedriju, pirms 1996. gada 1. jūnija, –
Apvienoto Karalisti, pirms 1996. gada 30.
aprīļa. 63. pants Pārejas noteikumi attiecībā uz 47.
pantu 1. Kredītiestādei, kuras minimālais koeficients 1991.
gada 1. janvārī nesasniedza 8%, kas paredzēti 47. panta 1.
punktā, pakāpeniski secīgos posmos jāsasniedz minētais
līmenis. Tā nedrīkst ļaut, ka koeficients kļūst
mazāks par sasniegto līmeni, pirms mērķis ir sasniegts.
Jebkurām svārstībām vajadzētu būt
īslaicīgām, un to iemesli jādara zināmi
kompetentajām iestādēm. ê 2000/12/EK, 62.
panta 2. un 3. punkts (pielāgots) 2. Lai novērstu
nopietnus traucējumus savu tirgu darbībā, uz laiku, kas nav
vairāk kā pieci gadi pēc 1993. gada 1. janvāra,
dalībvalstis, ja tās uzskata to par vajadzīgu, var paredzēt
10% svērumu obligācijām, kas definētas Direktīvas
85/611/EEK 22. panta 4. punktā, un apstiprināt to kredītiestādēm.
Šādas atkāpes paziņo Komisijai. 3. Ne vairāk
kā septiņus gadus ilgā laika posmā pēc 1993. gada 1.
janvāra 47. panta 1. punktu nepiemēro Grieķijas
Lauksaimniecības bankai. Tomēr tai secīgos posmos
jāsasniedz 47. panta 1. punktā paredzētais līmenis
saskaņā ar metodi, kas aprakstīta šā panta 1. punktā. ê 2000/12/EK
(pielāgots) è1 2004/xx/EK
3. panta 13. punkts 64. pants Pārejas
noteikumi attiecībā uz 49. pantu 1. Ja 1993. gada 5.
februārī kāda kredītiestāde jau ir veikusi riska
darījumu vai riska darījumus, kas pārsniedz liela riska darījumu ierobežojumu vai liela riska darījumu kopapjoma
ierobežojumu, kas noteikts 49. pantā, tad kompetentās iestādes
prasa attiecīgajai kredītiestādei veikt pasākumus, lai
nodrošinātu šā riska darījuma vai šo riska darījumu
atbilstību 49. pantā noteiktajiem ierobežojumiem. 2. Procesu, kura
mērķis ir nodrošināt šāda riska darījuma vai riska
darījumu atbilstību atļautajiem ierobežojumiem,
izstrādā, pieņem, īsteno un pabeidz laikā, ko kompetentās
iestādes uzskata par atbilstīgu pareizas pārvaldības un
godīgas konkurences principam. Kompetentās iestādes informē è1 Eiropas Banku komiteju ç par apstiprināto vispārīgā procesa grafiku. 3.
Kredītiestāde nedrīkst pieņemt nevienu pasākumu, kas
varētu radīt 1. punktā minēto riska darījumu apjoma
pieaugumu, salīdzinot ar līmeni, kādu šie riska darījumi
sasniedza 1993. gada 5. februārī. 4. Saskaņā ar 2. pantu piemērojamais termiņš beidzas
ne vēlāk kā 2001. gada 31. decembrī.
Riska darījumus ar garāku termiņu, attiecībā uz kuriem
aizdevējai iestādei jāievēro līgumu noteikumi, var
turpināt līdz to termiņa beigām. ê 2000/12/EK 64.
panta 5. līdz 7. punkts (jauns) è1 2004/xx/EK
3. panta 13. punkts 5. Dalībvalstis līdz 1998. gada 31. decembrim var
paaugstināt 49. panta 1. punktā noteikto ierobežojumu līdz 40%,
bet 49. panta 2. punktā noteikto ierobežojumu līdz 30%. Šādos
gadījumos, ievērojot 1. - 4. punktu, termiņš, kurā
nodrošina minētā laika posma beigās esošo riska darījumu
atbilstību 49. pantā noteiktajiem ierobežojumiem, beidzas 2001. gada
31. decembrī. 6. Kredītiestādēm, kuru pašu kapitāls
nepārsniedz 7 miljonus eiro, un vienīgi šādām
iestādēm dalībvalstis var 5. punktā noteikto termiņu
pagarināt par pieciem gadiem. Dalībvalstis, kas izmanto šajā
punktā paredzēto iespēju, veic pasākumus, lai novērstu
konkurences traucējumus, un par to informē Komisiju un è1 Eiropas Banku komiteju ç . 7. Šā panta 5. un 6. punktā minētajos gadījumos
riska darījumu var uzskatīt par liela riska darījumu, ja tā
vērtība ir 15% vai vairāk no pašu kapitāla. ê 2000/12/EK 64.
panta 8. punkts (pielāgots) 8. Līdz 2001. gada
31. decembrim dalībvalstis var ziņot par liela riska darījumiem
divas reizes gadā, nevis kā noteikts 48. panta 2. punkta otrajā
ievilkumā. ê 2000/12/EK 64.
panta 9. punkts 9. Dalībvalstis var pilnīgi vai daļēji
atbrīvot no 49. panta 1., 2. un 3. punkta piemērojuma kādas
kredītiestādes riska darījumus, kuri ir pirms 2002. gada 1.
janvāra radušies hipotekārie aizdevumi, kā tie definēti 62.
panta 1. punktā, kā arī pirms 2002. gada 1. janvāra
noslēgti īpašuma izpirkumnomas darījumi, kā tie definēti
62. panta 2. punktā, un abos gadījumos nepārsniedzot 50% no
attiecīgā īpašuma vērtības. Tas pats attiecas uz aizdevumiem, kas atbilstīgi kompetento
iestāžu prasībām ir pilnīgi nodrošināti ar
daļām Somijas Māju būves sabiedrībās, kas
darbojas saskaņā ar Somijas 1991. gada Māju būves
sabiedrību likumu vai vēlāku līdzvērtīgu likumu,
kuri ir līdzīgi pirmajā daļā minētajiem
hipotekārajiem aizdevumiem. ê 2000/12/EK 65.pants
(pielāgots) 65. pants Pārejas
noteikumi attiecībā uz 51. pantu Kredītiestādēm,
kas 1993. gada 1. janvārī pārsniedza 51. panta 1. un 2.
punktā noteiktās robežas, līdz 2003. gada 1. janvārim
jāpanāk atbilstība tām. ò jauns 152. pants 1. Kredītiestādes,
kas aprēķina riska svērto vērtību saskaņā ar
84. līdz 89. pantu vai izmanto uzlaboto rādītāju
pieeju operacionālā riska kapitāla prasību
aprēķināšanai, kā noteikts 105. pantā,
pirmā, otrā un trešā divpadsmit mēnešu perioda laikā
pēc 157. pantā noteiktā datuma nodrošina pašu
kapitālu, kas ir lielāks vai vienāds par summām, kas
norādītas 2., 3. un 4. punktā. 2. Pirmajā
divpadsmit mēnešu periodā, kas minēts 1. punktā, pašu
kapitāla summa ir 95 % no kopējās minimālās pašu
kapitāla summas, kurai būtu jābūt kredītiestādes
rīcībā šajā periodā saskaņā ar
Direktīvas 93/6/EEK 4. pantu, jo minētā direktīva un
Direktīva 2000/12/EK bija spēkā pirms šīs direktīvas
157. pantā norādītā datuma. 3. Otrajā
divpadsmit mēnešu periodā, kas minēts 1. punktā, pašu
kapitāla summa ir 90% no kopējās minimālās pašu
kapitāla summas, kurai būtu jābūt kredītiestādes
rīcībā šajā periodā saskaņā ar
Direktīvas 93/6/EEK 4. pantu, jo minētā direktīva un
Direktīva 2000/12/EK bija spēkā pirms šīs direktīvas
157. pantā norādītā datuma. 4. Trešajā
divpadsmit mēnešu periodā, kas minēts 1. punktā, pašu
kapitāla summa ir 80% no kopējās minimālās pašu
kapitāla summas, kurai būtu jābūt kredītiestādes
rīcībā šajā periodā saskaņā ar
Direktīvas 93/6/EEK 4. pantu, jo minētā direktīva un
Direktīva 2000/12/EK bija spēkā pirms šīs direktīvas
157. pantā norādītā datuma. 5. Atbilstība
1. līdz 4. punkta prasībām pamatojas uz pašu kapitāla
summām, kas ir pilnībā pielāgotas, lai atspoguļotu
atšķirības pašu kapitāla aprēķināšanā
saskaņā ar Direktīvu 2000/12/EK un Direktīvu 93/6EEK, jo
minētās direktīvas bija spēkā pirms šīs
direktīvas 157. pantā norādītā datuma, un pašu
kapitāla aprēķināšanā saskaņā ar šo
direktīvu; šīs atšķirības rada dažādas pieejas
paredzamiem un neparedzamiem zaudējumiem saskaņā ar šīs
direktīvas 84. līdz 89. pantu. 6. Šī
panta 1. līdz 5. punkta nolūkiem piemēro 68. līdz
73. pantu. 7. Līdz
2007. gada 31. decembrim kredītiestādes var uzskatīt,
ka V daļas 2. nodaļas 3. iedaļas
1. apakšiedaļas panti, kas nosaka standartizēto pieeju, ir
aizvietoti ar Direktīvas 2000/12/EK 42. līdz 46. pantu, jo šie
panti bija spēkā pirms 157. pantā norādītā
datuma. 8. Ja tiek
izmantota 7. punktā paredzētā izvēle, Direktīvas
2000/12/EK noteikumiem piemēro šādas izmaiņas: (a) piemēro
Direktīvas 2000/12/EK 42. līdz 46. panta noteikumus, jo tie bija
spēkā pirms 157. pantā norādītā datuma; (b) „riska
svērums”, kas minēts Direktīvas 2000/12/EK 42. panta
1. punktā nozīmē „riska svērtā
vērtība”; (c) Direktīvas
2000/12/EK 42. panta 2. punktā norādītie skaitļi
uzskatāmi par riska svērto vērtību; (d) „kredītu
atvasinātos instrumentus” iekļauj direktīvas II pielikuma
pilna riska posteņu sarakstā; (e) direktīvas
43. panta 3. punktā norādīto pieeju piemēro
kredītu atvasinātajiem instrumentiem, kas uzskaitīti
direktīvas IV pielikumā, neatkarīgi no tā, vai tie ir
bilances vai ārpusbilances posteņi, un skaitļus, kas
iegūti, izmantojot šajā pielikumā norādīto pieeju,
uzskata par riska svērto vērtību. 9. Ja tiek
izmantota 7. punktā paredzētā izvēle, riska
darījumiem, kuriem izmanto standartizēto pieeju, piemēro
šādus noteikumus: (a) attiecībā
uz kredītriska mazināšanas atzīšanu nepiemēro
V daļas 2. nodaļas 3. iedaļas
3. apakšiedaļu; (b) kompetentās
iestādes var nepiemērot V daļas 2. nodaļas 3. iedaļas
3. apakšiedaļu attiecībā uz sekjuritizāciju; (b) nepiemēro
šādus XII pielikuma noteikumus, kas nosaka informācijas
sniegšanas prasības kredītiestādēm: (i) 2. daļa,
4. punkta b) apakšpunkts, (ii) 2. daļa,
6. punkts, (iii) 2. daļa,
10. punkts, 10. Ja tiek
izmantota 7. pantā paredzētā izvēle, 75. panta e)
punktā paredzētās kapitāla prasības
operacionālajam riskam samazina par procentuālo daļu, kas ir
attiecība starp kredītiestādes to riska darījumu
vērtību, kuriem ir riska svērtā vērtība ir
aprēķināta saskaņā ar 7. punktā
paredzēto iespēju, un kredītiestādes kopējo riska
darījumu vērtību. 11. Ja
kredītiestāde aprēķina riska svērto vērtību,
izmantojot 7. pantā paredzēto iespēju, visiem riska
darījumiem piemēro Direktīvas 2000/12/EK 48. līdz
50. pantu nosacījumus par lielajiem riska darījumiem, jo tie
bija spēkā pirms 157. pantā norādītā datuma; 12. Ja
tiek izmantota 7. pantā paredzētā izvēle, 46.
līdz 52. panta atsauces šajā direktīvā lasa kā
Direktīvas 2000/12/EK atsauces, jo šie panti bija spēkā pirms
157. pantā norādītā datuma. 153. pants Aprēķinot
riska svērto vērtību riska darījumiem īpašuma
izpirkumnomas darījumos attiecībā uz birojiem vai citām
komerciālām telpām, kas atrodas to teritorijā un atbilst
VI pielikuma 1. daļas 51. punkta kritērijiem,
kompetentās iestādes līdz 2012. gada 31. decembrim var
atļaut piemērot 50 % riska pakāpi, nepiemērojot
VI pielikuma 1. daļas 55. un 56. pantu. Līdz
2010. gada 31. decembrim kompetentās iestādes kavēto
aizdevumu nodrošinātās daļas noteikšanai VI pielikuma
nolūkiem var atzīt ķīlas, kas nav norādītas
kā piemērotas ķīlas saskaņā ar 90. līdz
93. pantu. 154. pants 1. Prasības,
kas paredzētas 84. panta 3. un 4. pantā, piemēro no
2009. gada 31. decembra. 2. Līdz
2010. gada 31. decembrim riska darījumu svērtā
vērtība vidējie ZSN visiem mazajiem riska darījumiem, kas
ir nodrošināti ar mājokļiem un kuriem nav centrālo
valdību galvojumu, nedrīkst būt mazāki par 10%. 3. Līdz
2017. gada 31. decembrim dalībvalstu kompetentās
iestādes var atbrīvot no IRP izmantošanas atsevišķus
kapitāla instrumentu riska darījumus, kas pastāvējuši
2007. gada 31. decembrī. Atbrīvoto
pozīciju aprēķina pēc daļu skaita uz šo datumu un
jebkura papildus paaugstinājuma, kas rodas tieši no īpašuma
tiesībām uz šīm daļām, ja vien tās nepalielina
īpašuma tiesību proporcionālo daļu sabiedrības
portfelī. Ja iegāde palielina
īpašuma tiesību proporcionālo daļu noteiktai
līdzdalībai, līdzdalības pārsniedzošajai daļai
nepiemēro šo atbrīvojumu. Šo atbrīvojumu nepiemēro arī
līdzdalībai, kurai sākotnēji tas tika piemērots,
taču šī līdzdalība tika pārdota un pēc tam
atpirkta. Kapitāla
instrumentu riska darījumiem, uz kuriem attiecas šie pārejas
noteikumi, piemēro kapitāla prasības, ko aprēķina
saskaņā ar V daļas 2. nodaļas
3. iedaļas 1. apakšiedaļu. 4. Līdz
2011. gada 31. decembrim katras dalībvalsts kompetentās
iestādes var noteikt uzņēmumu riska darījumiem
kavējuma dienu skaitu, kuru to jurisdikcijā esošās
kredītiestādes ievēro atbilstoši saistību nepildīšanas
definīcijai, kas norādīta VII pielikuma 4. daļas
44. punktā, riska darījumiem ar šādiem darījumu
partneriem, kas atrodas šajā dalībvalstī. Šis dienu skaits var
būt no 90 līdz 180 dienām, ja vietējie nosacījumi tam
ir piemēroti. Riska darījumiem ar tādiem darījumu
partneriem, kas atrodas citu dalībvalstu teritorijās,
kompetentās iestādes nosaka kavējuma dienu skaitu, kas nav
lielāks par attiecīgās dalībvalsts kompetentās
iestādes noteikto. 5. Attiecībā
uz apsekojuma periodu, kas minēts VII pielikuma 4. daļas
66. punktā dalībvalstis var atļaut
kredītiestādēm, kurām nav atļauts izmantot pašu
vērtējumus ZSN vai pārrēķināšanas koeficientiem, ja
tās ievieš IRP, vēlākais līdz 2007. gada
31. decembrim izmantot attiecīgos datus par divu gadu periodu.
Līdz 2010. gada 31. decembrim attiecīgo periodu katru gadu
pagarina par vienu gadu. 6. Attiecībā
uz apsekojuma periodu, kas minēts VII pielikuma 4. daļas
71., 85. un 94. punktā, dalībvalstis var atļaut
kredītiestādēm, ja tās ievieš IRP, vēlākais
līdz 2007. gada 31. decembrim izmantot attiecīgos datus par
divu gadu periodu. Līdz 2010. gada 31. decembrim attiecīgo
periodu katru gadu pagarina par vienu gadu. 155. pants Līdz
2012. gada 31. decembrim dalībvalstis var piemērot
15 % procentuālo daļu darbības jomai „tirdzniecība”
kredītiestādēm, kuru attiecīgais indikators
tirdzniecības darbības jomā ir vismaz 50 % no
attiecīgo indikatoru kopsummas visās darbības jomās
saskaņā ar X pielikuma 2. daļas 1. līdz
8. punktu. ê 2000/12/EK 2. NODAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI ò jauns 156. pants Komisija
sadarbībā ar dalībvalstīm, kā arī ņemot
vērā Eiropas Centrālās bankas ieguldījumu, periodiski
uzrauga, vai šī direktīva kopumā vienlaikus ar Direktīvu
93/6/EEK būtiski ietekmē ekonomisko ciklu un pēc šīs
pārbaudes rezultātiem apsver, vai ir pamatoti veikt pasākumus,
lai stāvokli labotu. Pamatojoties uz šo
analīzi un ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas
ierosinājumus, Komisija reizi divos gados sastāda ziņojumu un
iesniedz to Eiropas Parlamentam un Padomei, pievienojot piemērotus
priekšlikumus. 157. pants 1. Dalībvalstis
līdz 2006. gada 31. decembrim pieņem un publicē
normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai
panāktu atbilstību 4., 22., 57., 61., 62., 63., 64., 66., 68.
līdz 106., 108., 110. līdz 115., 117. līdz 119., 123. līdz
127., 129. līdz 132., 133., 136., 144. līdz 149., 152. līdz
155. pantam un II, III un V līdz XII pielikumam. Dalībvalstis
nekavējoši dara zināmus Komisijai par šo noteikumu tekstus un
korelācijas tabulas starp šiem noteikumiem un šo direktīvu. Neatkarīgi no
2. punkta tās piemēro šos noteikumus no 2006. gada
31. decembrim. Kad dalībvalstis
pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai
arī pievieno šādu atsauci to oficiālai publikācijai. Tajos
ietver arī paziņojumu, ka esošo normatīvo un administratīvo
aktu atsauces uz direktīvām, kas atceltas ar šo direktīvu,
uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka,
kā tiek veiktas šādas atsauces un kā formulējams šis
paziņojums. Dalībvalstis dara
zināmus Komisijai savu valstu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko
tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 2. Dalībvalstis,
sākot no 2007. gada 31. decembra un ne agrāk, piemēro
normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai
panāktu atbilstību 87. panta 9. punktam un
105. pantam. ê 2000/12/EK 66.
pants (pielāgots) 66. pants Komisijas
informācija Dalībvalstis dara zināmus Komisijai
savu normatīvo un administratīvo aktu Ö valstu
tiesību aktu Õ galvenos noteikumus,
ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. ê 2000/12/EK 67.
pants (pielāgots) 158. pants 1. Ar V Ö XV Õ pielikuma A
daļā norādītajām direktīvām
grozītās direktīvas 73/183/EEK,
77/780/EEK, 89/299/EEK, 89/646/EEK, 89/647/EEK, 92/30/EEK un 92/121/EEK
tiek atceltas, neierobežojot dalībvalstu pienākumu ievērot to
minēto direktīvu pārņemšanas termiņus, kuras
uzskaitītas V Ö XV Õ pielikuma B
daļā. 2. Atsauces uz atceltajām
direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un
tās būtu jālasa saskaņā ar korelācijas tabulu VI Ö XVI Õ pielikumā. ê 2000/12/EK 68.
pants (pielāgots) 159. pants Īstenošana Šī direktīva stājas
spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas
Eiropas Ö Savienības Õ Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. ê 2000/12/EK 69.
pants (pielāgots) 160. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta
dalībvalstīm. Briselē, […]. Eiropas
Parlamenta vārdā Priekšsēdētājs Padomes
vārdā Priekšsēdētājs ê 2000/12/EK I PIELIKUMS DARBĪBAS,
UZ KURĀM ATTIECAS SAVSTARPĒJĀ ATZĪŠANA 1. Noguldījumu vai citu atmaksājamu
līdzekļu pieņemšana 2. Tostarp:
patēriņa kredīts, hipotekārais kredīts, faktorings ar
vai bez regresa tiesībām, tirdzniecības darījumu
finansēšana (tostarp eksporta bezregresa finansēšana)[33] . 3. Finanšu noma 4. Norēķina pakalpojumi 5. Maksāšanas līdzekļu emisija
un administrēšana (piem., kredītkartes, ceļojumu čeki un
banku pārveduma vekseļi) 6. Garantijas un saistības 7. Darījumi uz pašu rēķina vai
klientu rēķina ar: (a) naudas tirgus instrumentiem
(čekiem, vekseļiem, depozīta sertifikātiem utt.), (b) ārvalstu valūtu, (c) standartizētiem nākotnes
finanšu un iespēju darījumiem, (d) maiņas kursa un procentu likmes
instrumentiem, (e) pārvedamiem
vērtspapīriem. 8. Dalība vērtspapīru
emisijā un ar šādu emisiju saistīto pakalpojumu sniegšana 9. Uzņēmumu konsultēšana par
kapitāla struktūru, darbības stratēģiju un ar to saistītiem
jautājumiem un padomi un pakalpojumi saistībā ar
uzņēmējsabiedrību apvienošanu un uzņēmumu pirkšanu 10. Starpniecība naudas tirgus
darījumos 11. Portfeļa pārvaldība un
konsultācijas 12. Vērtspapīru glabāšana un
pārvaldīšana 13. Kredītinformācijas pakalpojumi 14. Glabāšanas pakalpojumi ê 2004/39/EK 68.
pants (pielāgots) Uz pakalpojumiem un darbībām, kas
paredzētas I pielikuma A un B iedaļā Eiropas
Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa
Direktīvā 2004/39/EK par finanšu
instrumentu tirgiem[34],
ja tie attiecas uz minētās direktīvas I pielikuma C
iedaļā paredzētajiem finanšu instrumentiem, attiecas
savstarpēja atzīšana saskaņā ar šo direktīvu ê 2000/12/EK II PIELIKUMS ê 2000/12/EK ð jauns ĀRPUSBILANCES
POSTEŅU KLASIFIKĀCIJA Pilns risks: –
galvojumi, kas aizstāj kredītu, –
ð kredītu atvasinātie
instrumenti ï –
pieņemtie vekseļi, –
indosamenti uz vekseļiem, uz kuriem nav citas
kredītiestādes nosaukuma, –
darījumi ar regresa tiesībām, –
neatsaucami rezerves akreditīvi, kas
aizstāj kredītu, aktīvi, –
kas iegādāti saskaņā ar
līgumiem par nākotnes pirkumu par tūlītēju samaksu, –
līgumi par noguldījumu izvietošanu
noteiktā datumā nākotnē ar noteiktu procentu likmi, –
daļēji samaksāto akciju un
vērtspapīru nesamaksātā daļa, –
ð aktīvu pārdošanas un
atpirkšanas līgumi, kas definēti Direktīvas 86/635/EEK 12. panta
3. un 5. punktā, ï –
pārējie pilna riska posteņi. Vidējs risks: –
izdoti un apstiprināti akreditīvi (skat.
arī par vidējo zemāks risks), –
garantijas un nodrošinājums (tostarp publisko
pasūtījumu galvojums, izpildījuma nodrošinājums, muitas un
nodokļu galvojumi) un galvojumi, kas neaizstāj kredītu, –
aktīvu pārdošanas un atpirkšanas līgumi, kas
definēti Direktīvas 86/635/EEK 12. panta 3. un 5. punktā; –
neatsaucami rezerves akreditīvi, kas
neaizstāj kredītu, –
neizmantoti kredīti (kreditēšanas,
vērtspapīru pirkuma, galvojuma vai akcepta kredītu līgumu
saistības), kuru sākotnējais termiņš ir vairāk
nekā viens gads, –
parāda vērtspapīru izdošanas
līdzekļi (NIF - note issuance facilities) un atjaunojami
vērtspapīru laidiena sākotnējās parakstes
līdzekļi nolūkā tos pārdot (RUF - revolving
underwriting facilities), –
pārējie vidēja riska posteņi, ð kas ir paziņoti Komisijai ï . Par vidējo zemāks risks: –
akreditīvi, kam par nodrošinājumu ir
attiecīgās preces, un citas pašlikvidācijas operācijas, –
ð neizmantoti kredīti
(kreditēšanas, vērtspapīru pirkuma, galvojuma vai pārvedu
vekseļu saistības) ar sākotnējo termiņu, kas nav
ilgāks par vai ir vienāds ar vienu gadu, kurus nevar atcelt
jebkurā laikā bez nosacījumiem un paziņošanas, vai kuri
automātiski tiek atcelti, ja samazinās aizņēmēja
kredītspēja, ï –
pārējie par vidējo zemāka riska
posteņi, ð kas ir paziņoti Komisijai ï . Zems risks: –
neizmantoti kredīti (kreditēšanas, vērtspapīru
pirkuma, galvojuma vai pārvedu vekseļu saistības) ar
sākotnējo termiņu, kas nav ilgāks par vai ir vienāds
ar vienu gadu, vai tādi, kurus jebkurā laikā bez
nosacījumiem un paziņošanas var atcelt, ð neizmantoti kredīti
(kreditēšanas, vērtspapīru pirkuma, galvojuma vai pārvedu
vekseļu saistības), kurus jebkurā laikā bez
nosacījumiem un paziņošanas var atcelt, vai kuri automātiski
tiek atcelti, ja samazinās aizņēmēja kredītspēja. Mazās kredītlīnijas var
uzskatīt par atceļamām bez nosacījumiem, ja noteikumi
atļauj kredītiestādēm atcelt tās pilnā
apmērā, kas paredzēts ar tiesību aktos par klientu aizsardzību
un ar tiem saistītajos tiesību aktos; ï –
pārējie zema riska posteņi, ð kas ir paziņoti Komisijai ï . Dalībvalstis apņemas informēt Komisiju, tiklīdz
tās ir vienojušās par kāda jauna ārpusbilances posteņa
iekļaušanu katras riska kategorijas jebkurā no pēdējiem
ievilkumiem. Kad 59. pantā paredzētā procedūra pabeigta,
veic šādu posteņu galīgo klasificēšanu Kopienas
līmenī. ê 2000/12/EK III PIELIKUMS ê 2000/12/EK
(pielāgots) ð jauns NOTEIKUMI,
KO PIEMĒRO ĀRPUSBILANCES POSTEŅIEM ð ATVASINĀTAJIEM INSTRUMENTIEM ï 1. 1. METODES IZVĒLE Lai novērtētu
kredītrisku, kas saistīts ar ð noteiktu riska darījuma
vērtību ï IV pielikuma 1. un 2. punktā uzskaitītajiem līgumiem,
kredītiestādes ar kompetento iestāžu piekrišanu var
izvēlēties vienu no Ö šajā
pielikumā Õ turpmāk izklāstītajām metodēm.
Kredītiestādēm, kam jāievēro noteikumi Direktīvas
93/6/EEK[35]
6. panta 1. punktā Ö 33. panta
1. un 2. pantā Õ , jāizmanto
pirmā Ö šajā
pielikumā Õ turpmāk izklāstītā metode. Lai novērtētu
kredītrisku, kas saistīts ar ð noteiktu riska darījuma
vērtību ï IV pielikuma 3. punktā uzskaitītajiem līgumiem,
kredītiestādēm jāizmanto pirmā Ö šajā
pielikumā Õ turpmāk izklāstītā metode. ò jauns Līgumiem, ko
tirgo atzītās biržās, un ārvalstu valūtas maiņas
līgumiem (izņemot līgumiem attiecībā uz zeltu) ar
sākotnējo termiņu ne vairāk kā 14 kalendāra
dienas nepiemēro šajā pielikumā norādītās metodes
un to riska darījuma vērtība ir nulle. Kompetentās
iestādes var atbrīvot no šajā pielikumā
izklāstīto metožu piemērošanas un piešķirt nulles
vērtību riska darījumiem ar ārpusbiržas līgumiem,
kurus ieskaitījusi ieskaita iestāde, ja šī iepriekš
minētā iestāde veic pienākumus, kas likumā
paredzēti darījuma partnerim, un visi dalībnieki pilnīgi un
ik dienu sedz risku, ko tie rada šai ieskaita iestādei,
tādējādi nodrošinot aizsardzību, kas aptver faktiskos riska
darījumus un potenciālos nākotnes riska darījumus. Iegrāmatotais
nodrošinājums: (a) atbilst
0 % riska pakāpei, vai (b) ir skaidras
naudas noguldījums aizdevējā iestādē, vai (c) ir depozīta
sertifikāti vai līdzīgi instrumenti, ko izdod
iepriekšminētā iestāde vai kas tai iesniegti. Kompetentās
iestādes jāpārliecina par to, ka nepastāv tāda
iespēja, ka risks, ko uzkrāj ieskaita iestāde, varētu
nepārsniegt nodrošinājuma tirgus vērtību. ê 2000/12/EK
(pielāgots) 2. METODES 1. metode: novērtēšana
pēc tirgus cenas A posms nosakot līgumiem
faktiskās tirgus cenas, visiem līgumiem iegūst faktiskās
aizstāšanas izmaksas ar pozitīvām vērtībām. B posms lai iegūtu
iespējamā nākotnes kredītriska lielumu[36],
Ö izņemot
vienas valūtas mijmaiņas darījumus ar
«mainīgu/mainīgu» procentu likmi, kurām var
aprēķināt vienīgi faktiskās aizstāšanas
izmaksas, Õ nosacītās
pamatsummas vai pamatā esošās vērtības reizina ar šādiem Ö 1. tabulā
norādītajiem Õ procentiem: 1. TABULA [37][38] Atlicis līdz termiņa beigām[39] || Procentu likmju līgumi: || Līgumi par ārvalstu valūtas maiņas likmēm un zeltu || Līgumi par akcijām || Līgumi par dārgmetāliem, izņemot zeltu || Līgumi par citām precēm, kas nav dārgmetāli Viens gads vai mazāk || 0% || 1% || 6% || 7% || 10% Vairāk nekā viens gads, mazāk nekā pieci gadi || 0,5% || 5% || 8% || 7% || 12% Vairāk nekā pieci gadi || 1,5% || 7,5% || 10% || 8% || 15% Lai aprēķinātu nākotnes
kredītrisku saskaņā ar B posmu, kompetentās iestādes
var atļaut kredītiestādēm līdz 2006. gada 31.
decembrim piemērot turpmāk norādītos procentus, nevis tos,
kas paredzēti 1. tabulā, ja vien iestādes izmanto izvēles
tiesības, kas paredzētas Direktīvas 93/6/EEK 11.a pantā
līgumiem IV pielikuma 3. punkta b) un c) apakšpunkta nozīmē: 1.a TABULA Atlicis līdz termiņa beigām || Dārgmetāli, (izņemot zeltu) || Parastie metāli || Lauksaimniecības produkti (softs) || Citas preces, tostarp enerģija Viens gads vai mazāk || 2% || 2,5% || 3% || 4% Vairāk nekā viens gads, mazāk nekā pieci gadi || 5% || 4% || 5% || 6% Vairāk nekā pieci gadi || 7,5% || 8% || 9% || 10% ê 2000/12/EK
(pielāgots) C posms pašreizējā aizstāšanas izmaksu summa un iespējamais nākotnes kredītrisks reizina ar riska
svērumiem, kas attiecināti uz attiecīgajām otrām
pusēm 43. pantā Ö ir riska
darījuma vērtība Õ . ê 2000/12/EK
(pielāgots) 2. metode: “sākotnējā
riska” metode A posms: katra finanšu instrumenta
nosacīto pamatsummu reizina ar Ö 2. tabulā
norādītajiem Õ šādiem procentiem: 2. tabula Sākotnējais termiņš[40] || Procentu likmju līgumi: || Līgumi par ārvalstu valūtas maiņas likmēm un zeltu Viens gads vai mazāk || 0,5% || 2% Vairāk nekā viens gads, bet ne vairāk kā divi gadi || 1% || 5% Papildu summa par katru papildu gadu || 1% || 3% ê 2000/12/EK ð jauns B posms: tā iegūtais sākotnējais risks
reizina ar riska
svērumiem, kas atbilstīgi 43. pantam sadalīti starp
attiecīgajām līgumslēdzējām pusēm
ð ir riska darījuma
vērtība ï . Attiecībā uz 1. un 2. metodi
kompetentajām iestādēm jāgādā, lai nosacītā
summa, kas jāņem vērā, būtu pienācīgs
kritērijs līguma riska novērtēšanai. Kad, piemēram,
līgums paredz daudzkārtīgas naudas plūsmas,
nosacītā summa jākoriģē, lai ņemtu vērā
to, kā tas iespaido minētā līguma riska struktūru. ê 2000/12/EK (pielāgots) 3. SAVSTARPĒJO PRASĪJUMU
LĪGUMISKĀ DZĒŠANA (PĀRJAUNOJUMA LĪGUMI UN CITAS
VIENOŠANĀS PAR SAVSTARPĒJO PRASĪJUMU DZĒŠANU) a) Savstarpējo prasījumu
dzēšanas veidi, ko kompetentās iestādes var atzīt Šajā Ö iedaļā Õ 3. punktā „līgumslēdzēja puse” ir
subjekts (tostarp fiziskas personas), kam ir tiesības slēgt vienošanos
par savstarpējo prasījumu līgumisku dzēšanu. Kompetentās iestādes var atzīt
par risku mazinošiem šādus savstarpējo prasījumu
līgumiskās dzēšanas veidus: (i) divpusējus pārjaunojuma
līgumus starp kredītiestādi un otru līgumslēdzēju
pusi, saskaņā ar kuriem savstarpējās prasības un
saistības tiek automātiski apvienotas tā, ka šis
pārjaunojums nosaka tikai vienu neto summu katru reizi, kad
pārjaunojumu piemēro, un tādējādi rada tikai vienu
juridiski saistošu jaunu līgumu, kas atceļ iepriekšējos
līgumus; (ii) citas divpusējas vienošanās
par savstarpējo prasījumu dzēšanu starp kredītiestādi
un otru līgumslēdzēju pusi. b) Atzīšanas nosacījumi Kompetentās iestādes
savstarpējo prasījumu līgumisko dzēšanu var atzīt par
risku mazinošu vienīgi ar šādiem nosacījumiem: (i) starp kredītiestādi un otru
līgumslēdzēju pusi ir vajadzīga tāda vienošanās
par savstarpējo prasījumu līgumisko dzēšanu, kas rada tikai
vienu juridisko saistību, kura attiecībā uz visiem
darījumiem, ko tā skar, darbojas tā, ka gadījumā, ja
līgumslēdzēja puse pārtrauc darbību
maksātnespējas, bankrota, likvidācijas vai citu līdzīgu
apstākļu dēļ, kredītiestādei būtu
prasījums vai saistības maksāt vienīgi to atsevišķo
darījumu pozitīvo vai negatīvo neto summu, kurus skar
attiecīgā vienošanās, novērtējot pēc tirgus
cenas; (ii) kredītiestādei
jādara kompetentām iestādēm pieejami rakstiski un pamatoti
juridiski atzinumi, no kuriem izriet, ka juridisku strīdu
gadījumā saskaņā ar turpmāk norādītiem
tiesību aktiem kompetentās tiesu un administratīvās
iestādes i) punktā aprakstītajos gadījumos konstatētu,
ka kredītiestādes prasījumi un saistības ir vienīgi
neto summa, kā aprakstīts i) punktā, saskaņā ar: –
tās valsts likumiem, kuras jurisdikcijā
ir attiecīgā līgumslēdzēja puse, un, ja ir
iesaistīta uzņēmuma ārvalstu filiāle, arī
tās valsts likumiem, kuras jurisdikcijā ir minētā
filiāle, –
likumiem, kas reglamentē attiecīgos
atsevišķos darījumus;, un –
likumiem, kas reglamentē līgumus vai
vienošanās, kas vajadzīgas, lai īstenotu savstarpējo
prasījumu līgumisku dzēšanu; (iii) kredītiestādēm
jābūt izstrādātām procedūrām, kā nodrošināt
to, ka savstarpējo prasījumu līgumiskās dzēšanas
tiesiskā spēkā esamība tiek pastāvīgi
uzraudzīta, ņemot vērā attiecīgo likumu
iespējamās izmaiņas. Kompetentajām iestādēm,
vajadzības gadījumā pēc apspriešanās ar citām
attiecīgām kompetentām iestādēm, jābūt
pārliecinātām, ka savstarpējo prasījumu
līgumiskā dzēšana tiesiski ir spēkā saskaņā
ar katras attiecīgās jurisdikcijas likumiem. Ja kāda no
kompetentajām iestādēm šajā sakarā nav
pārliecināta, tad vienošanos par savstarpējo prasījumu
līgumisko dzēšanu neatzīst par risku mazinošu nevienai no
līgumslēdzējām pusēm. Kompetentās iestādes var
pieņemt pamatotus juridiskus atzinumus, kas sagatavoti katram
savstarpējo prasījumu līgumiskās dzēšanas veidam. Par risku mazinošu nevar atzīt
līgumu, kurā ir noteikums, kas atļauj maksātspējīgai
līgumslēdzējai pusei veikt vienīgi ierobežotus
maksājumus vai vispār neveikt maksājumus
maksātnespējīgajam, pat ja maksātnespējīgais ir
neto kreditors (atbrīvojuma klauzula). Kompetentās iestādes par
tādām, kas mazina risku, var atzīt vienošanās par
līgumisku dzēšanu, kas aptver ārvalstu valūtas maiņas
kursa līgumus ar sākotnējo termiņu 14 kalendāra dienas
vai mazāk, pārdotus iespēju līgumus vai citus
līdzīgus ārpusbilances posteņus, uz ko neattiecas šis
pielikums, tāpēc ka tie nerada nekādu kredītrisku, vai
arī tāpēc ka risks, ko tie rada, ir neliels. Gadījumā,
kad atbilstīgi šo līgumu pozitīvai vai negatīvai tirgus
vērtībai to iekļaušana citā līgumiskas dzēšanas
nolīgumā var izraisīt kapitāla normatīvu
palielināšanos vai samazināšanos, kompetentajām
iestādēm jāuzliek par pienākumu
kredītiestādēm vienādi piemērot vienu un to pašu
metodi. c) Atzīšanas sekas i) Pārjaunojuma līgumi Svērumu var attiecināt uz
pārjaunojuma līgumos noteiktajām vienīgajām neto
summām, nevis attiecīgajām bruto summām. Tā, piemērojot
1. metodi, –
A posms A posmā faktiskās aizstāšanas
izmaksas, un –
B posms B posmā nosacītās
pamatsummas vai pamatā esošās vērtības var aprēķināt, ņemot
vērā pārjaunojuma līgumu. Piemērojot 2. metodi, A
posmā nosacīto pamatsummu var aprēķināt, ņemot vērā
pārjaunojuma līgumu, jāpiemēro 2. tabulā dotie
procenti; ii) Citas vienošanās par
savstarpējo prasījumu dzēšanu Piemērojot 1. metodi: –
A posmā to līgumu faktiskās
aizstāšanas izmaksas, uz kuriem attiecas vienošanās par
savstarpējo prasījumu dzēšanu, var aprēķināt,
ņemot vērā faktiskās hipotētiskās tīrās
aizstāšanas izmaksas, kas izriet no attiecīgās vienošanās;
kad dzēšana rada tīro saistību kredītiestādei, kas
aprēķina tīrās aizstāšanas izmaksas, uzskata, ka
faktiskās aizstāšanas izmaksas ir vienādas ar nulli, –
B posmā rādītāju, kas izsaka
varbūtējo nākotnes kredītrisku visiem līgumiem, kas
iekļauti dzēšanas nolīgumā, var samazināt
saskaņā ar šādu vienādību: PCEred= 0,4 *
PCEgross +0,6 * NGR * PCEgross kur — || PCEred || = || varbūtējā nākotnes kredītriska samazinātais rādītājs visiem līgumiem ar konkrētu līgumslēdzēju pusi, kuri ir iekļauti tiesiski spēkā esošā divpusējā nolīgumā par dzēšanu, — || PCEgross || = || varbūtējā nākotnes kredītriska rādītāju kopsumma visiem līgumiem ar konkrētu līgumslēdzēju pusi, kuri ir iekļauti tiesiski spēkā esošā divpusējā nolīgumā par dzēšanu un aprēķināti, reizinot nosacītās pamatsummas ar 1. tabulā paredzētajiem procentiem, — || NGR || = || “neto/bruto attiecības koeficients” pēc kompetento iestāžu izvēles: (i) nošķirts aprēķins: koeficients, kas noteikts pēc tīrajām aizstāšanas izmaksām visiem līgumiem, kas iekļauti tiesiski spēkā esošā divpusējā nolīgumā par dzēšanu ar konkrētu līgumslēdzēju pusi (skaitītājs), un bruto aizstāšanas izmaksām visiem līgumiem, kas iekļauti tiesiski spēkā esošā divpusējā nolīgumā par dzēšanu ar konkrētu līgumslēdzēju pusi (saucējs); vai (ii) kopējs aprēķins: koeficients, kas noteikts pēc summas, kura iegūta, summējot divpusēji aprēķinātas tīrās aizstāšanas izmaksas visām līgumslēdzējām pusēm, ņemot vērā līgumus, kas iekļauti tiesiski spēkā esošos nolīgumos par dzēšanu (skaitītājs), un bruto aizstāšanas izmaksām visiem līgumiem, kas iekļauti tiesiski spēkā esošos nolīgumos par dzēšanu (saucējs). Ja dalībvalstis dod kredītiestādēm tiesības izvēlēties metodi, izvēlētā metode jāpiemēro konsekventi. Varbūtējā nākotnes
kredītriska aprēķinam saskaņā ar formulu iepriekš
pilnīgi atbilstīgus līgumus, kas ir iekļauti
nolīgumā par dzēšanu, var ņemt vērā kā vienu
līgumu ar nosacītu pamatsummu, kas ir vienāda ar tīrajiem
ieņēmumiem. Pilnīgi atbilstīgi līgumi ir ārvalstu
valūtas maiņas nākotnes līgumi vai līdzīgi
līgumi, kuros nosacītā pamatsumma ir vienāda ar naudas
plūsmu, ja to termiņš ir viens un tas pats datums un ja tie
pilnīgi vai daļēji izteikti vienā un tajā pašā
valūtā. Piemērojot 2. metodi, A posmā: –
pilnīgi atbilstīgus līgumus, kas
iekļauti nolīgumā par dzēšanu, var ņemt vērā
kā vienu līgumu ar nosacītu pamatsummu, kas ir vienāda ar
tīrajiem ieņēmumiem; nosacīto pamatsummu daudzumus reizina
ar procentiem, kas doti 2. tabulā, –
visiem pārējiem līgumiem, uz ko
attiecas vienošanās par savstarpējo prasījumu dzēšanu,
piemērojamos procentus var samazināt, kā norādīts 3.
tabulā. 3. TABULA Sākotnējais termiņš[41] || Procentu likmju līgumi: || Ārvalstu valūtas līgumi Viens gads vai mazāk || 0.35% || 1.50% Ilgāk par vienu gadu, bet ne ilgāk par diviem gadiem || 0.75% || 3.75% Papildu summa par katru papildu gadu || 0.75% || 2.25% ê 2000/12/EK IV PIELIKUMS ê 2000/12/EK ð jauns ĀRPUSBILANCES POSTEŅU ð ATVASINĀTO INSTRUMENTUï KLASIFIKĀCIJA ê 2000/12/EK
(pielāgots) 1. Procentu likmju līgumi: (a) vienas valūtas procentu likmes
mijmaiņas līgumi; (b) pamata mijmaiņas līgumi; (c) nestandartizēti procentu
likmes nākotnes līgumi; (d) standartizēti procentu likmes
nākotnes līgumi; (e) nopirkti procentu likmes
iespēju līgumi; (f) citi līdzīgi līgumi. 2. Ārvalstu valūtas maiņas
līgumi un līgumi par zeltu: (a) vienas valūtas procentu likmes
mijmaiņas līgumi; (b) ārvalstu valūtas maiņas
nākotnes līgumi; (c) standartizēti nākotnes
līgumi par valūtu; (d) nopirkti valūtas iespēju
līgumi; (e) citi līdzīgi līgumi; (f) iepriekš a) līdz e) apakšpunktā
minētajiem līgumiem līdzīgi līgumi par zeltu. 3. Pielikuma 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā
un 2. punkta a) līdz d) apakšpunktā minētajiem līgumiem
līdzīgi līgumi par citiem atsauces elementiem vai indeksiem: (a) līgumi par akcijām; (b) dārgmetāli (izņemot
zeltu); (c) līgumi par citām
precēm, kas nav dārgmetāli; (d) citi līdzīgi līgumi; B posms lai iegūtu iespējamā nākotnes
kredītriska lielumu[42],
nosacītās pamatsummas vai pamatā esošās vērtības
reizina ar šādiem procentiem: é ò jauns V līdz
XII pielikums [OMISSIS] ò jauns XIII PIELIKUMS A DAĻA ATCELTĀS
DIREKTĪVAS AR TO SECĪGIEM GROZĪJUMIEM (minētas
158. pantā) Eiropas Parlamenta
un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīva 2000/12/EK par
kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu. Eiropas Parlamenta
un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīva 2000/28/EK, ar ko
groza Direktīvu 2000/12/EK par kredītiestāžu darbības
sākšanu un veikšanu. Eiropas Parlamenta
un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/87/EK par
papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem
un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par
grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK,
92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas
Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK, Tikai
29. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, 29. panta
2. punkts, 29. panta 4. punkta a) un b) apakšpunkts,
29. panta 5. punkts, 29. panta 6. punkts, 29. panta
7. punkta a) un b) apakšpunkts, 29. panta 8. punkts,
29. panta 9. punkts, 29. panta 10. punkts, 29. panta
11. punkts. Eiropas Parlamenta
un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK,
kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes
Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvu 2000/12/EK, un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK Tikai 68. pants Komisijas 2004. gada 27. aprīļa
Direktīva 2004/69/EK, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu
2000/12/EK groza attiecībā uz „daudzpusējo attīstības
banku” definīciju (Dokuments attiecas uz EEZ). Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21.
aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu
tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK, un atceļ Padomes
Direktīvu 93/22/EEK. Tikai 3. pants NEATCELTIE
GROZĪJUMI 2003. gada
Pievienošanās akts B DAĻA IEVIEŠANAS
TERMIŅI (minēti
158. pantā) Direktīva || || Ieviešanas termiņš Direktīva 2000/12/EK || || ----- Direktīva 2000/28/EK || || 27.4.2002. Direktīva 2002/87/EK || || 11.8.2004. Direktīva 2004/39/EK || || Nav pieejams Direktīva 2004/69/EK || || 30.6.2004. Direktīva 2004/xx/EK || || Nav pieejams XIV PIELIKUMS KORELĀCIJAS TABULA Šajā direktīvā || Direktīva 2000/12/EK || Direktīva 2000/28/EK || Direktīva 2001/87/EK || Direktīva 2004/69/EK || Direktīva 2004/xx/EK 1. pants || 2. panta 1. un 2. punkts || || || || 2. panta 1. punkts || 2. panta 3. punkts Pievienošanās akts || || || || 2. panta 2. punkts || 2. panta 4. punkts || || || || 3. pants || 2. panta 5. un 6. punkts || || || || 3. panta 1. punkta pēdējais teikums || || || || || 3.2. pants 4.1. panta 1. punkts || 1. panta 1. punkts || || || || 4.1. panta 2. līdz 5. punkts || || 1. panta 2. līdz 5. punkts || || || 4.1. panta 7. līdz 9. punkts || || 1. panta 6. līdz 8. punkts || || || 4.1. panta 10.punkts || || || 29.1. panta a) punkts || || 4.1. panta 11. līdz 14. punkts || 1. panta 10., 12. un 13. punkts || || || || 4.1. panta 21. un 22. punkts || || || 29.1. panta b) apakšpunkts || || 4.1. panta 23. punkts || 1. panta 23. punkts || || || || 4.1. panta 45. līdz 47. punkts || 1. panta 25. līdz 27. punkts || || || || 4.2. pants || 1. panta 1. punkts otrā daļa || || || || 5. pants || 3. pants || || || || 6. pants || 4. pants || || || || 7. pants || 8. pants || || || || 8. pants || 9. pants || || || || 9. panta 1. punkts || 5. panta 1. un 1. panta 11. punkts || || || || 9. panta 2. punkts || 5. panta 2. punkts || || || || 10. pants || 5. panta 3. līdz 7. punkts || || || || 11. pants || 6. pants || || || || 12. pants || 7. pants || || || || 13. pants || 10. pants || || || || 14. pants || 11. pants || || || || 15. panta 1. punkts || 12. pants || || || || 15. panta 2. un 3. punkts || || || 29.2. pants || || 16. pants || 13. pants || || || || 17. pants || 14. pants || || || || 18. pants || 15. pants || || || || 19. panta 1. punkts || 16. panta 1. punkts || || || || 19. panta 2. punkts || || || 29.3. pants || || 20. pants || 16. panta 3. punkts || || || || 21. pants || 16. panta 4. līdz 6. punkts || || || || 22. pants || 17. pants || || || || 23. pants || 18. pants || || || || 24. panta 1. punkts || 19. panta 1. un 3. punkts || || || || 24. panta 2. punkts || 19. panta 6. punkts || || || || 24. panta 3. punkts || 19. panta 4. punkts || || || || 25. panta 1. līdz 3. punkts || 20. panta 1. līdz 3. punkts, 1. un 2. daļa || || || || 25. panta 3. punkts || 19. panta 5. punkts || || || || 25. panta 4. punkts || 20. panta 3. punkts trešā daļa || || || || 26. pants || 20. panta 4. līdz 7. punkts || || || || 27. pants || 1. panta 3. punkta pēdējais teikums || || || || 28. pants || 21. pants || || || || 29. pants || 22. pants || || || || 30. pants || 22. panta 2. līdz 4. punkts || || || || 31. pants || 22. panta 5. punkts || || || || 32. pants || 22. panta 6. punkts || || || || 33. pants || 22. panta 7. punkts || || || || 34. pants || 22. panta 8. punkts || || || || 35. pants || 22. panta 9. punkts || || || || 36. pants || 22. panta 10. punkts || || || || 37. pants || 22. panta 11. punkts || || || || 38. pants || 24. pants || || || || 39. panta 1. un 2. punkts || 25. pants || || || || 39. panta 2. punkts || || || || || 3.8. pants 40. pants || 26. pants || || || || 41. pants || 27. pants || || || || 42. pants || 28. pants || || || || 43. pants || 29. pants || || || || 44. pants || 30. panta 1. līdz 3. punkts || || || || 45. pants || 30. panta 4. punkts || || || || 46. pants || 30. panta 3. punkts || || || || 47. pants || 30. panta 5. punkts || || || || 48. pants || 30. panta 6. un 7. punkts || || || || 49. pants || 30. panta 8. punkts || || || || 50. pants || 30. panta 9. punkta 1. un 2. teikums || || || || 51. pants || 30. panta 9. punkta 3. teikums || || || || 52. pants || 30. panta 10. punkts || || || || 53. pants || 31. pants || || || || 54. pants || 32. pants || || || || 55. pants || 33. pants || || || || 56. pants || 34. panta 1. punkts || || || || 57. pants || 34. panta 2. punkta 1. teikums 34. panta 1. punkta 2) apakšpunkta pēdējais teikums || || 29.4. panta a) punkts || || 58. pants || || || 29.4. panta b) apakšpunkts || || 59. pants || || || 29.4. panta b) apakšpunkts || || 60. pants || || || 29.4. panta b) apakšpunkts || || 61. pants || 34. panta 3. un 4. punkts || || || || 63. pants || 35. pants || || || || 64. pants || 36. pants || || || || 65. pants || 37. pants || || || || 66. panta 1. un 2. punkts || 38. panta 1. un 2. punkts || || || || 67. pants || 39. pants || || || || 73. pants || 52. panta 3. punkts || || || || 106. pants || 1. panta 24. punkts || || || || 107. pants || 1. panta 1. punkts trešā daļa || || || || 108. pants || 48. panta 1. punkts || || || || 109. pants || 48. panta 4. punkta 1. teikums || || || || 110. pants || 48. panta 2. līdz 4. punkts, 2. daļa || || || || 111. pants || 49. panta 1. līdz 5. punkts || || || || 113. panta 1. līdz 3. punkts || 49. panta 4., 6. un 7. punkts || || || || 115. panta 1. un 2. punkts || 49. panta 8. un 9. punkts || || || || 116. pants || 49. panta 10. punkts || || || || 117. pants || 49. panta 11. punkts || || || || 118. pants || 50. pants || || || || 120. pants || 51. panta 1., 2. un 5. punkts || || || || 121. pants || 51. panta 4. punkts || || || || 122. panta 1. un 2. punkts || 51. panta 6. punkts || || 29. panta 5. punkts || || 125. pants || 53. panta 1. un 2. punkts || || || || 126. pants || 53. panta 3. punkts || || || || 128. pants || 53. panta 5. punkts || || || || 133. panta 1. punkts || 54. panta 1. punkts || || 29. panta 7. punkta a) apakšpunkts || || 133. panta 2. un 3. punkts || 54. panta 2. un 3. punkts || || || || 134. panta 1. punkts || 54. panta 4. punkta 3. teikums || || || || 134. panta 2. punkts || 54. panta 4. punkta otrais teikums || || || || 135. pants || || || 29. panta 8. punkts || || 137. pants || 55. panta 1. un 2. punkts || || || || 138. pants || || || 29. panta 9. punkts || || 139. pants || 56. panta 1. līdz 3. punkts || || || || 140. pants || 56. panta 4. līdz 6. punkts || || || || 141. pants || 56. panta 7. punkts || || 29. panta 10. punkts || || 142. pants || 56. panta 8. punkts || || || || 143. pants || || || 29. panta 11. punkts || || 3.10. pants 150. pants || 60. panta 1. punkts || || || || 151. pants || 60. panta 2. punkts || || || || 3.10. pants 158. pants || 67. pants || || || || 159. pants || 68. pants || || || || 160. pants || 69. pants || || || || I pielikums || I pielikums || || || || I pielikuma pēdējais noteikums || || || || 68. pants || II pielikums || II pielikums || || || || III pielikums || III pielikums || || || || IV pielikums || IV pielikums || || || || [1] Bāzeles Banku uzraudzības komiteju
nodibināja desmit valstu grupas (G-10) centrālo banku
vadītāji. To veido banku uzraudzības iestāžu
pārstāvji no šādām valstīm: Amerikas Savienotās
Valstis, Apvienotā Karaliste, Beļģija, Francija, Japāna,
Itālija, Kanāda, Luksemburga, Nīderlande, Spānija, Šveice,
Vācija un Zviedrija. Eiropas Komisija kopā ar Eiropas Centrālo
banku piedalās tajā kā novērotājas. [2] Kaut arī G-10 grupas industrializēto valstu
iestādes to paredzēja piemērošanai starptautiski
aktīvām bankām, 1988. gada vienošanos piemēroja
dažādām bankām visā pasaulē, neatkarīgi no to
lieluma un darījumu sarežgītības. [3] OV S167, 29.08.2002. [4] Pieejams Komisijas tīmekļa vietnē - http://europa.eu.int/comm/internal_market/regcapital/index_en.htm [5] OV C 157,
25.05.1998., 13. lpp. Ö […] Õ . [6] Eiropas Parlamenta 2000. gada 18.
janvāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav
publicēts) Ö […] Õ un Padomes 2000. gada 13. marta lēmums (Oficiālajā
Vēstnesī vēl nav publicēts) Ö […] Õ . [7] OV L 126, 26.05.2000.,
1. lpp. kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar
2003. gada Pievienošanās aktu [8] OV L 126, 26.05.2000.,
1. lpp. kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar
2003. gada Pievienošanās aktu [9] OV L 126, 26.05.2000.,
1. lpp. kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar
2003. gada Pievienošanās aktu [10] OV L 126, 26.05.2000., 1. lpp.
kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada
Pievienošanās aktu [11] OV L 126, 26.05.2000., 1. lpp.
kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada
Pievienošanās aktu [12] OV L 126, 26.05.2000., 1. lpp.
kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada
Pievienošanās aktu [13] OV L 126, 26.05.2000., 1. lpp.
kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada
Pievienošanās aktu [14] OV L 126, 26.5.2000., 1. lpp., kurā
jaunākie grozījumi izdarīti ar 2004/xx/EK (OV L, […]) [15] OV L 3, 7.1.2004., 28. lpp. [16] OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp. [17] OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp. Direktīvā
jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu Ö 2003/51/EK (OV
L 178, 17.7.2003., 16. lpp.). Õ [18] OV L 243, 11.9.2002.,
1. lpp. [19] Ö OV L 184,
17.7.1999., 23. lpp. Õ [20] OV L 275, 27.10.2000., 39. lpp. [21] OV L 141, 11.6.1993.,
1. lpp. [22] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp. [23] OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp. [24] Padomes
Direktīva 88/627/EEK (1988. gada 12. decembris) par informāciju, kas
jāpublicē, iegūstot vai atsavinot būtisku
līdzdalību biržas sarakstā iekļautā
sabiedrībā (OV L 348, 17.12.1988., 62. lpp.). [25] OV L 184, 6.7.2001., 1. lpp. [26] OV L 126, 12.5.1984.,
20. lpp. [27] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp. Direktīvā
jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/60/EK (OV L
62, 26.6.1999., 65. lpp.). [28] OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp.
Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar
Direktīvu 95/26/EK (OV L 168, 18.7.1995., 7. lpp.). [29] ÖOV L 228, 16.8.1973.,
3. lpp. Õ [30] Ö OV L 63,
13.3.1979., 1. lpp. Õ [31] OV L 330, 5.12.1998., 1. lpp. [32] Padomes Direktīva
93/22/EEK (1993. gada 10. maijs) par ieguldījumu pakalpojumiem
vērtspapīru jomā (OV L 141, 11.6.1993., 27. lpp.).
Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar
Direktīvu 97/9/EK (OV L 84, 26.3.1997., 22. lpp.). [33] Tostarp: patēriņa kredīts,
hipotekārais kredīts, faktorings ar vai bez regresa
tiesībām, tirdzniecības darījumu finansēšana (tostarp
eksporta bezregresa finansēšana) [34] OV L 145, 30.04.2003., 1. lpp. [35] Padomes Direktīva 93/6/EEK
(1993. gada 15. marts) par ieguldījumu sabiedrību un
kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (OV L 141, 11.6.1993.,
1. lpp.). Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu
98/33/EK (OV L 204, 21.7.1998., 29. lpp.). [36] Izņemot vienas valūtas
mijmaiņas darījumus ar «mainīgu/mainīgu» procentu likmi,
kurām var aprēķināt vienīgi faktiskās
aizstāšanas izmaksas. [37] Līgumus, kas neatbilst šajā tabulā
norādītajām piecām kategorijām, pielīdzina
līgumiem par citām precēm, kas nav dārgmetāli. [38] Līgumiem ar vairākām pamatsummas
maiņām procenti jāreizina ar to atlikušo maksājumu skaitu,
kuri vēl nav nokārtoti saskaņā ar līgumu. [39] Līgumiem, kas paredz atlikušo kredītu
nokārtošanu saskaņā ar norādītām maksājuma
dienām un kam noteikumi tiek pielāgoti tā, ka līguma tirgus
vērtība šajās norādītajās dienās ir nulle,
atlikušais laiks līdz termiņa beigām ir vienāds ar laiku
līdz dienai, kad tiks izdarīta nākošā pielāgošana.
Procentu likmes līgumiem, kuri atbilst šiem kritērijiem un kuru laiks
līdz termiņa beigām ir vairāk nekā viens gads,
procents nav zemāks par 0,5%. [40] Procentu likmju līgumu gadījumā
kredītiestādes var ar savu kompetento iestāžu piekrišanu
izvēlēties vai nu sākotnējo, vai atlikušo termiņu. [41] Procentu likmju līgumu gadījumā
kredītiestādes var ar savu kompetento iestāžu piekrišanu
izvēlēties vai nu sākotnējo, vai atlikušo termiņu. [42] Izņemot vienas valūtas
mijmaiņas darījumus ar «mainīgu/mainīgu» procentu likmi,
kurām var aprēķināt vienīgi faktiskās
aizstāšanas izmaksas. LV || EIROPAS KOPIENU KOMISIJA Briselē, 2004.7.14 KOM(2004) 486 galīgais 2004/0155
(COD)2004/0159 (COD)
II sējums Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES
DIREKTĪVA, ar ko pārstrādā Eiropas
Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvu 2000/12/EK
par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu un Padomes 1993. gada
15. marta Direktīvu 93/6/EK par ieguldījumu sabiedrību
un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (iesniegusi Komisija)
{SEK(2004) 921} ê 93/6/EEK
(pielāgots) 2004/0159 (KOD) Priekšlikums Ö EIROPAS
PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA Õ par ieguldījumu sabiedrību un
kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (pārstrādāta versija) Ö EIROPAS
PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, Õ ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo
īpaši tā Ö 47. Õ 57. panta 2. punktu pirmo un trešo
teikumu, ņemot vērā Komisijas
priekšlikumu[1], sadarbībā ar Eiropas Parlamentu[2], ņemot
vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3], Ö ņemot
vērā Reģionu komitejas atzinumu[4], Õ Ö saskaņā
ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[5], Õ tā
kā: ò jauns (1)
Padomes 1993. gada
15. marta 93/6/EEK direktīva par ieguldījumu brokeru
sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību[6] ir
vairākas reizes būtiski grozīta. Ievērojot to, ka
jāveic turpmāki grozījumi, skaidrības labad tā
būtu jāpārstrādā. ê 93/6/EEK 1) apsvērums
(pielāgots) (2)
tā kā Padomes
Direktīvas 93/22/EEK (1993. gada 10. maijs) par ieguldījumu
pakalpojumiem vērtspapīru jomā[7] Ö Eiropas
Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa
Direktīvas 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un
ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas
Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK,[8]
un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK[9] viens no Õ galvenais mērķiems ir ļaut ieguldījumu sabiedrībām, kuras
saņēmušas atļaujas no kompetentām mītnes
dalībvalstu iestādēm un kuras pārrauga kompetentās
iestādes, brīvi veidot filiāles un sniegt pakalpojumus
citās dalībvalstīs;. tā kā mMinētā direktīva paredz arī
saskaņot noteikumus, kas reglamentē ieguldījumu sabiedrību
darbības atļaušanu un nodarbošanos ar
uzņēmējdarbību;. ê 93/6/EEK 2) apsvērums
(pielāgots) (3)
tā kā mMinētā
direktīva tomēr nenosaka kopīgus standartus ieguldījumu
sabiedrību pašu kapitālam un noteikti nenosaka šādu
sabiedrību sākumkapitāla lielumu; whereas Ö ne
arī Õ tā kā minētā direktīva nenosaka vienotu uzraudzības sistēmu riskam,
kam pakļautas šīs sabiedrības;. tā kā
vairākos tās noteikumos ir atsauce uz citu Kopienas
ierosinājumu, kura mērķis tieši būtu pieņemt
saskaņotus pasākumus šajās jomās; ê 93/6/EK 3) apsvērums
(pielāgots) (4)
tā kā šī
pieņemtā pieeja Ö Tādēļ
ir lietderīgi Õ skart tikai vispārēju saskaņošanu, kas ir vajadzīga un pietiekama, lai
nodrošinātu atļauju un konsultatīvās uzraudzības
sistēmas savstarpēju atzīšanu; tā
kā pieņemšana, Ö lai sasniegtu
savstarpēju atzīšanu iekšējā finanšu tirgus
struktūrā Õ Ö ir
jānosaka Õ pasākumi, lai
koordinētu ieguldījumu sabiedrību pašu kapitāla noteikšanu,
to sākumkapitāla lieluma izveidi un kopīgas sistēmas
izveidi, lai uzraudzītu risku, kam pakļautas ieguldījumu
sabiedrības veido būtiskus tādas
saskaņošanas aspektus, kas ir vajadzīga, lai sasniegtu
savstarpēju atzīšanu iekšējā finanšu tirgus
struktūrā;. ò jauns (5)
Tā kā
minētās darbības mērķi, nav iespējams pilnā
mērā panākt dalībvalstīs un šīs darbības
mēroga un ietekmes dēļ to labāk var sasniegt Kopienas
līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus atbilstoši
subsidiaritātes principam, kā tas noteikts Līguma
5. pantā. Atbilstīgi minētajā pantā
paredzētajam proporcionalitātes principam šī direktīva
paredz tikai minimālās prasības, kas nepieciešamas šo
mērķu sasniegšanai, nepārsniedzot to, kas šajā
nolūkā ir nepieciešams. ê 93/6/EEK 4) apsvērums (6)
tā kā piederas Ir lietderīgi noteikt dažādu
sākumkapitāla lielumu atkarībā no to darbību loka,
kuru veikšanai ieguldījumu sabiedrības ir saņēmušas
atļauju;. ê 93/6/EK 5) apsvērums
(pielāgots) (7)
tā kā Būtu jāļauj
esošajām ieguldījumu sabiedrībām ar dažiem
nosacījumiem turpināt uzņēmējdarbību pat tad, ja
to sākumkapitāla lielums neatbilst minimālajam lielumam, kas
noteikts jaunām Ö ieguldījumu Õ
sabiedrībām;. ê 93/6/EEK 6) apsvērums
(pielāgots) (8)
tā
kā Dalībvalstīm drīkst
Ö ir
jāspēj Õ noteikt arī
stingrākus noteikumus, nekā paredz šī direktīva;. ê 93/6/EK 7) apsvērums
(pielāgots) tā kā šī
direktīva ir daļa no plašākiem starptautiskiem centieniem veikt
spēkā esošo noteikumu tuvināšanu attiecībā uz
ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu (še turpmāk
kopā «iestādes») uzraudzību; ò jauns (9)
Lai iekšējais tirgus
vienmērīgi darbotos, ir vajadzīgas ne vien tiesību normas,
bet arī dalībvalstu kompetento iestāžu cieša un regulāra
sadarbība, kā arī
regulēšanas un uzraudzības prakses konverģences būtiska
uzlabošana. ê93/6/EEK 8) apsvērums
(pielāgots) tā kā
iestāžu pašu kapitāla vienoti pamata standarti ir noteicoša
iezīme iekšējā tirgus ieguldījumu pakalpojumu nozarē,
jo pašu kapitāls paredzēts tam, lai nodrošinātu iestāžu
nepārtrauktu darbību un aizsargātu ieguldītājus; ò jauns (10)
Tā kā
ieguldījumu brokeru sabiedrības attiecībā uz
tirdzniecības portfeļa uzņēmējdarbību sastopas ar
tiem pašiem riskiem kā kredītiestādes, attiecīgos
Direktīvas 2000/12/EK noteikumus tāpat attiecina uz
ieguldījumu brokeru sabiedrībām. ê 93/6/EEK 9) apsvērums
(pielāgots) ð jauns (11)
tā kā
kopīgā finanšu tirgū starp iestādēm, Ieguldījumu sabiedrību,
vai kredītiestāžu ð (še turpmāk kopā
«iestādes») pašu kapitāls var kalpot to zaudējumu
līdzsvarošanai, kam neatbilst pietiekams ienākumu apjoms, lai
nodrošinātu iestāžu nepārtrauktu darbību un aizsargātu
ieguldītājus. Pašu kapitāls ir arī būtisks
kritērijs kompetentajām iestādēm, jo īpaši, lai
novērtētu kredītiestāžu maksātspēju, kā
arī citiem piesardzības mērķiem. Turklāt, gan
ieguldījumu brokeru sabiedrības, gan kredītiestādes,
iekšējā tirgū ï iesaistās
tiešā konkurencē Ö cita ar
citu Õ. ð Tādēļ, lai
stiprinātu Kopienas finanšu sistēmu un novērstu konkurences
traucējumus, ir nepieciešams noteikt pašu kapitāla kopējus
pamatstandartus. ï ê 93/6/EK 10) apsvērums
(pielāgots) tā kā
tāpēc ir vēlams panākt vienlīdzīgu izturēšanos
pret kredītiestādēm un ieguldījumu sabiedrībām; ò jauns (12)
Šajā
nolūkā ir lietderīgi par pamatu izmantot Direktīvā
2000/12/EK noteikto pašu kapitāla definīciju, ieviešot īpašus
papildu noteikumus, kas ņem vērā ar tirgus risku dažādo
apjomu saistītās kapitāla prasības. ê 93/6/EEK 11) apsvērums
(pielāgots) (13)
tā kā Vienoti uzraudzības un kontroles standarti
Ö dažādu
veidu Õ kredītriskiem, attiecībā
uz kredītiestādēm jau ir noteikti ar
Padomes Direktīvu 89/647/EEK (1989. gada 18. decembris) par
kredītiestāžu maksātspējas koeficientu[10]
Ö Direktīvā 2000/12/EK Õ;. ò jauns (14)
Šajā sakarā
noteikumi par minimālām kapitāla prasībām ir
jāapsver kopsakarā ar citiem īpašiem instrumentiem, kas arī
saskaņo kredītiestāžu uzraudzības pamata metodes. ê 93/6/EEK 12) apsvērums
(pielāgots) (15)
tā kā iIr jāattīsta vienoti standarti tirgus riskam, kam
pakļautas kredītiestādes, un jāparedz papildu sistēma,
lai uzraudzītu risku, kam pakļautas iestādes, jo īpaši
tirgus risku un vēl jo vairāk pozīcijas risku, otras
puses/norēķinu risku un ārvalstu valūtas risku;. ê 93/6/EK 13) apsvērums
(pielāgots) (16)
tā kā jāievieš Ir Ö jāizstrādā Õ «tirdzniecības
grāmatas» jēdziens, kurā ietvertas tās
vērtspapīru un citu finanšu instrumentu pozīcijas, kas
domātas tirdzniecībai un galvenokārt pakļautas tirgus
riskam un riska darījumiem attiecībā uz dažiem finanšu
pakalpojumiem, kurus sniedz klientiem;. ê 93/6/EEK 14) apsvērums
(pielāgots) (17)
tā kā
ir vēlams, Ö Lai
samazinātu administratīvo slogu Õ,iestādēmes
kuru tirdzniecības grāmatas darījumi ir niecīgi gan
absolūtā, gan relatīvā izteiksmē, Ö šīm
iestādēm Õ varētu
piemērot Direktīvu 89/647/EEK, Ö [2000/12/EK] Õ, nevis prasības,
ko paredz šīs direktīvas 1. un 2. pielikums;. ê 93/6/EK 15) apsvērums
(pielāgots) (18)
tā kā Iir
svarīgi, lai norēķinu/piegādes risku kontrole ņemtu
vērā pastāvošās sistēmas, kas piedāvā
līdzvērtīgu aizsardzību, kura Ö mazinot Õ minēto risku mazina;. ê 93/6/EEK 16) apsvērums
(pielāgots) (19)
tā kā Iestādēm jebkurā
gadījumā Ö ir Õ jāpilda
šīs direktīvas prasības attiecībā uz ārvalstu
valūtas riska segumu savā uzņēmējdarbībā kopumā; Ö . Õ tā kā tTām pozīcijām, kas
izteiktas savstarpēji cieši saistītās valūtās,
būtu jānosaka zemāki kapitāla normatīvi, kas ir vai nu
statistiski apstiprināti, vai arī izriet no saistošiem starpvaldību
nolīgumiem, jo īpaši, lai veicinātu
Eiropas Monetārās savienības izveidi; ê 93/6/EK 17) apsvērums
(pielāgots) (20)
tā kā visās iestādēs pPastāvošās
iekšējās sistēmas procentu likmju riska uzraudzībai un
kontrolei visai to
Ö iestāžu Õ darbībai ir sevišķi svarīgas, lai šādu
risku samazinātu; Ö . Õ tā kā tTāpēc jāļauj
kompetentajām iestādēm šādas sistēmas Ö būtu
jāpārrauga Õ pārraudzīt;. ê 93/6/EEK 18) apsvērums
(pielāgots) (21)
tā kā
Padomes Direktīva 92/121/EEK (1992. gada 21. decembris) par
kredītiestāžu liela riska darījumu
uzraudzību un kontroli[11]
Ö Tā kā
Direktīva [2000/12/EK] Õ nav paredzēta, lai izveidotu Ö neparedz Õ vienotus noteikumus
riska darījumu uzraudzībai Ö un
kontrolei Õ, kas principā
pakļauti tirgus riskam Ö tādēļ
ir ieteicams šādus noteikumus paredzēt Õ ;. tā kā minētajā direktīvā ir
atsauce uz citu Kopienas ierosinājumu, kura mērķis ir
pieņemt visu vajadzīgo metožu saskaņošanu šajā jomā;. ê 93/6/EEK 19) apsvērums
(pielāgots) tā kā ir
jāpieņem kopīgi noteikumi, lai uzraudzītu un
kontrolētu riska darījumus, kam pakļautas ieguldījumu sabiedrības; ò jauns (22)
Operacionālais risks
ir ievērojams risks, ar ko saskaras tās iestādes, kam
nepieciešams pašu kapitāla segums. Ir būtiski ņemt
vērā ES iestāžu daudzveidību, piedāvājot
alternatīvas pieejas. ê 93/6/EEK 20) –
22) apsvērums (pielāgots) tā kā
kredītiestāžu pašu kapitālu jau nosaka Padomes Direktīva
89/299/EEK (1989. gada 17. aprīlis) par kredītiestāžu pašu
kapitālu[12]; tā kā par
pamatu iestāžu pašu kapitāla noteikšanai vajadzētu būt šai
definīcijai; tā kā
tomēr ir iemesli, kāpēc šajā direktīvā
iestāžu pašu kapitāla definīcija var atšķirties no
definīcijas iepriekšminētajā direktīvā, ņemot
vērā šo iestāžu veikto darbību īpašas iezīmes,
kas galvenokārt saistās ar tirgus risku; ê 93/6/EEK 23) apsvērums
(pielāgots) (23)
tā kā Padomes
Direktīva 92/30/EEK (1992. gada 6. aprīlis) par
kredītiestāžu konsolidētu uzraudzību[13] Ö Direktīva [2000/12/EK] Õ nosaka
konsolidācijas principu; Ö . Õ tā kā tTā
nenosaka vienotus noteikumus tādu finanšu iestāžu
konsolidēšanai, kas iesaistītas darbībās, kuras
pakļautas tirgus riskam;. tā kā
minētajā direktīvā ir atsauce uz citu Kopienas
ierosinājumu, kura mērķis ir pieņemt visu vajadzīgo
metožu saskaņošanu šajā jomā; ò jauns (24)
Lai nodrošinātu
atbilstošu iestāžu maksātspēju grupas ietvaros, ir būtiski,
lai minimālās kapitāla prasības tiktu piemērotas,
pamatojoties uz grupas konsolidēto finanšu stāvokli. Lai
nodrošinātu pašu kapitāla atbilstošu sadalījumu grupā un
nepieciešamības gadījumā spētu aizsargāt
ieguldījumus, minimālās kapitāla prasības
attiecībā uz atsevišķām iestādēm ir
jāpiemēro vienas grupas ietvaros, izņemot gadījumus, ja šis
mērķis ir efektīvi sasniedzams kādā citā
veidā. ê 93/6/EEK 24) apsvērums
(pielāgots) (25)
tā kā
Direktīva 92/30/EEK Ö [2000/12/EC] Õ neattiecas uz
grupām, kurās ir viena vai vairākas ieguldījumu
sabiedrības, bet nav kredītiestāžu;. tā kā
tomēr šķita vēlams radīt lLai ieviestu ieguldījumu sabiedrību
konsolidētu uzraudzību, Ö būtu
jārada Õ kopīga sistēma;. ò jauns (26)
Iestādēm ir
jānodrošina iekšējais pašu kapitāls, kas atkarībā no
riskiem, kam tās ir vai varētu tikt pakļautas, ir atbilstošs
apjoma, kvalitātes un sadalījuma ziņā. Tādēļ
iestādēm nepieciešama stratēģija un procedūras, lai
novērtētu un uzturētu iekšējo pašu kapitāla
pietiekamību. (27)
Kompetentām
iestādēm ir jānovērtē iestāžu pašu kapitāla
pietiekamība, ņemot vērā riskus, kam tās ir
pakļautas. (28)
Lai iekšējais tirgus
darbotos efektīvi, ir nepieciešama konverģences būtiska
uzlabošana saskaņoto Kopienas tiesību aktu noteikumu īstenošanā
un piemērošanā. (29)
Šī paša iemesla
dēļ un, lai nodrošinātu to, ka Kopienas iestādes, kas
darbojas vairākās dalībvalstīs, netiek
pārmērīgi noslogotas, jo tās turpina pildīt
atsevišķu dalībvalstu kompetento iestāžu pienākumus
attiecībā uz atļauju izsniegšanu un pārvaldi, ir
būtiski uzlabot sadarbību kompetento iestāžu starpā. Šajā
kontekstā jānostiprina konsolidētā uzraudzība. (30)
Lai iekšējais tirgus
darbotos aizvien efektīvāk un Kopienas pilsoņiem tiktu sniegta
atbilstošu līmeņu pārredzamība, ir nepieciešams, lai
kompetentās iestādes dara sabiedrībai zināmu to, kā šīs
direktīvas prasības tiek īstenotas, pie kam tādā
veidā, kas ļautu saprātīgi salīdzināt. (31)
Lai stiprinātu
tirgus disciplīnu un veicinātu iestāžu vēlmi uzlabot tirgus
stratēģiju, riska kontroli un vietējās pārvaldes
organizāciju, iestādēm ir jābūt atbilstoši atklātām. ê 93/6/EEK 25) apsvērums
(pielāgots) ð jauns (32)
tā kā laiku pa
laikam var rasties vajadzība šīs direktīvas noteikumos
izdarīt tehniskus (formālus) pielāgojumus, ņemot
vērā jauninājumus ieguldījumu pakalpojumu nozarē; tā kā Komisija attiecīgi
ierosinās izdarīt vajadzīgos pielāgojumus; ð Šīs direktīvas izpildei
vajadzīgie pasākumi ir jāpieņem saskaņā ar
1999. gada 28. jūnija Padomes Lēmumu 1999/468/EK,
ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas
kārtību[14]. ï ê 93/6/EEK 26) apsvērums tā kā
Padomei vēlākā posmā vajadzētu pieņemt
noteikumus, lai pielāgotu šo direktīvu tehniskajai
attīstībai saskaņā ar Padomes Lēmums 87/373/EEK (1987.
gada 13. jūlijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas
pilnvaru īstenošanas kārtību[15];
tā kā līdz tam Padomei pēc Komisijas ierosinājuma
pašai vajadzētu izdarīt šādus pielāgojumus; ê 93/6/EEK 27) apsvērums
(pielāgots) tā kā
vajadzētu paredzēt šo direktīvu pārskatīt trīs
gados pēc tās ieviešanas, pamatojoties uz gūto pieredzi, finanšu
tirgus attīstību un pārvaldes iestāžu starptautisku forumu
darbu; tā kā šajā pārskatīšanā
jāiekļauj arī iespējamā to jomu uzskaitījuma
pārskatīšana, kurās varētu tikt izdarīti tehniski
pielāgojumi; ê 93/6/EEK 28) apsvērums tā kā šī
direktīva un Direktīva 93/22/EEK par ieguldījumu pakalpojumiem
vērtspapīru jomā ir tik cieši saistītas, ka varētu
rasties konkurences traucējumi, ja tās stātos spēkā
dažādā laikā, ò jauns (33)
Lai izvairītos no
tirgus traucējumiem un nodrošinātu nepārtrauktību visos
pašu kapitāla līmeņos, nepieciešams paredzēt īpašus
pārejas pasākumus. (34)
Šajā
direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas cita
starpā ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību
hartā, kā Kopienas tiesību vispārīgie principi. (35)
Pienākums transponēt
šo direktīvu valsts tiesību aktos būtu jāattiecina uz tiem
noteikumiem, kuros ir būtiskas izmaiņas salīdzinājumā
ar iepriekšējām direktīvām. Pienākums transponēt
noteikumus, kas nav mainīti, paredzēts jau iepriekšējās
direktīvās. (36)
Šī direktīva neskar
dalībvalstu pienākumus attiecībā uz VIII pielikuma
B daļā minēto direktīvu transponēšanas
termiņiem dalībvalstu tiesību aktos. ê 93/6/EEK (pielāgots) IR PIEŅĒMUSI ŠO
DIREKTĪVU. Ö I
NODAĻA Õ Ö Priekšmets,
joma un definīcijas Õ Ö 1.
iedaļa Õ Ö Priekšmets,
joma un definīcijas Õ ê 93/6/EEK (pielāgots) 1. pants 1. Ö Šajā
direktīvā paredzētas ieguldījumu sabiedrībām un
kredītiestādēm piemērojamās kapitāla pietiekamības
prasības, to aprēķināšanas noteikumi un piesardzīgas
uzraudzības noteikumi. Õ Dalībvalstis
piemēro šīs direktīvas prasības ieguldījumu
sabiedrībām un kredītiestādēm, kas definētas
2. pantā. 2. Dalībvalsts var uzlikt papildu
vai stingrākas prasības ieguldījumu sabiedrībām un
kredītiestādēm, kuru darbību tā ir atļāvusi. ò jauns 2. pants 1. Saskaņā
ar šīs direktīvas 18., 20., no 28. līdz 32., pantu, 34. un 39.
pantu, un Direktīvas [2000/12/EK] 68. līdz 73. pantu, uz
ieguldījumu sabiedrībām attiecas ar attiecīgajām
izmaiņām. Turklāt,
Direktīvas [2000/12/EK] 71. līdz 73. pants attiecas uz
šādiem gadījumiem: (a) ieguldījumu
brokeru sabiedrības mātesuzņēmums ir mātes kredītsabiedrība
kādā no dalībvalstīm; (b) Kredītiestādes
mātesuzņēmums, ir mātes ieguldījumu brokeru sabiedrība
kādā no dalībvalstīm. Ja finanšu
līdzdalības sabiedrībai gan kredītiestāde, gan
ieguldījumu brokeru sabiedrība ir meitasuzņēmumi,
prasības finanšu līdzdalības sabiedrībai, pamatojoties uz
grupas konsolidēto finanšu stāvokli, attiecas uz
kredītiestādi. ê 93/6/EEK 7.
panta 1) un 2) punkts (pielāgots) 7. pants Vispārīgi principi 1. Kapitāla
pietiekamības prasības, ko 4. un 5. pants uzliek
iestādēm,kuras šādiem uzņēmumiem nav ne mātes
uzņēmumi, nemeitas uzņēmumi, piemēro atsevišķi. 2. Prasības,
kas 4. un 5. pantā uzliktas: –
visām
iestādēm, kurām ir kredītiestādes Direktīvas
92/30/EEK nozīmē, ieguldījumu sabiedrības vai citas finanšu
iestādes kā filiāles, vai tām šādā juridiskā
personā ir līdzdalība, un –
visām
iestādēm, kuru mātes uzņēmums ir finanšu
pārvaldītājasabiedrība, piemēro
konsolidēti saskaņā ar metodēm, kas noteiktas iepriekšminētajā
direktīvā un šā panta 7. līdz 14. punktā. ê 93/6/EEK 7.
panta 3) punkts (pielāgots) è1 2004/xx/EK
1. pants ð jauns 2. Ja grupā, uz kuru attiecas 2.
punkts, Ö 1. punkts Õ nav nevienas
kredītiestādes, piemēro Direktīvu 92/30/EEK
Ö [2000/12/EK] Õ, ievērojot to, ka šādus
pielāgojumus: –
«finanšu
līdzdalības sabiedrība» ir finanšu iestāde, kuras
meitasuzņēmumi ir vienīgi vai galvenokārt ieguldījumu
sabiedrības vai citas finanšu iestādes, tostarp vismaz viena ir ieguldījumu
sabiedrība, un kura nav jaukta finanšu kontrolakciju sabiedrība
atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/87/EK (2002.
gada 16. decembris) par papildu uzraudzību kredītiestādēm,
apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu
sabiedrībām finanšu konglomerātos[16], –
«jauktas darbības
līdzdalības sabiedrība» ir mātesuzņēmums, kas nav
finanšu līdzdalības sabiedrība, ieguldījumu sabiedrība
vai jaukta finanšu kontrolakciju sabiedrība Direktīvas 2002/87/EK
nozīmē, starp kuras meitasuzņēmumiem ir vismaz viena
ieguldījumu sabiedrība, –
- «kompetentās iestādes» ir valsts varas iestādes, kas
likumiski vai administratīvi ir pilnvarotas uzraudzīt
ieguldījumu sabiedrības, –
Direktīvas 92/30/EEK 3.
panta 5. punkta otro daļu nepiemēro, ð (a) visas atsauces uz kredītiestādēm
uzskata par atsaucēm uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām, ï (b) Direktīvas 92/30/EEK 4. panta 1. un 2.
punkta un 7. panta 5. punkta Ö [2000/12/EK] 125. un
140. panta 2. punkta Õvisas atsauces uz Ö citiem Õ Direktīvuas Ö [2000/12/EK]
pantiem Õ 77/780/EEK aizstāj ar Ö uzskata
par Õ atsaucēm uz
Direktīvu 93/22/EEK Ö 2004/39/EK Õ; (c) Direktīvas 92/30/EEC Ö [2000/12/EK] Õ Ö 39. panta
3. punkta Õ 3. panta 9 un 8. panta
mērķiem atsauces uz è1 Eiropas
Banku komiteju ç Ö uzskata
par Õ aizstāj ar atsaucēm uz Padomi un Komisiju; (d) Atkāpjoties no Direktīvas [2000/12/EK]
140. panta 1. punkta, ja grupā nav nevienas
kredītiestādes, 7. Ö šā Õ panta Ö pirmo
teikumu Õ aizstāj ar
šādu: „Ja ieguldījumu sabiedrība, finanšu
pārvaldītāja sabiedrība vai jaukta
pārvaldītāja sabiedrība kontrolē vienu vai
vairākas filiāles, kas ir apdrošināšanas sabiedrības, tad
kompetentās iestādes un iestādes, kurām uzticēts
publisks pienākums uzraudzīt apdrošināšanas uzņēmumus,
cieši sadarbojas.” ê 93/6/EEK 7.
panta 4) punkts 4. Kompetentās iestādes, kuras aicinātas vai pilnvarotas
veikt konsolidētu uzraudzību grupām, uz kurām attiecas 3.
punkts, līdz turpmākai šādu grupu konsolidētas
uzraudzības saskaņošanai un, ja to pamato apstākļi, var
neievērot šo pienākumu, ar nosacījumu, ka katra ieguldījumu
sabiedrība šādā grupā: (i) izmanto pašu kapitāla definīciju, kas dota V
pielikuma 9. punktā; (ii) atbilst prasībām, kādas atsevišķi
uzliek 4. un 5. pants; (iii) izveido sistēmas, lai uzraudzītu un
kontrolētu visu citu grupāi ietilpstošo finanšu iestāžu
kapitāla avotus un finansējumu. ê 93/6/EK 7.
panta 5) un 6) punkts (pielāgots) 5. Kompetentajām
iestādēm jāprasa, lai grupā esošās ieguldījumu
sabiedrības, kuras atbrīvotas no saistībām
saskaņā ar 4. punkta noteikumiem, ziņotu par šiem riskiem,
ieskaitot riskus, kas saistīti ar to kapitāla struktūru, avotiem
un finansējumu, kas varētu apdraudēt to finansiālo
stāvokli. Ja kompetentās iestādes pēc tam uzskata, ka šo
ieguldījumu sabiedrību finansiālais stāvoklis nav
pietiekami aizsargāts, tās pieprasa šīm sabiedrībām
veikt pasākumus, vajadzības gadījumā arī ierobežojot
kapitāla nodošanu no šādām sabiedrībām grupas
dalībniekiem. 6. Ja kompetentās
iestādes neizpilda pienākumu veikt konsolidētu uzraudzību,
kas noteikta 4. punktā, tām jāveic citi piemēroti
pasākumi, lai uzraudzītu visas grupas risku, proti, riska
darījumus, ieskaitot visus uzņēmumus, kuri neatrodas
dalībvalstī. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 2.
iedaļa Õ DEFINĪCIJAS ê 93/6/EEK 2.
panta 1) punkts (pielāgots) ð jauns 3. pants 1. Šajā direktīvā ð piemēro šādas
definīcijas: ï (a)1. kredītiestādes
Ö ir
kredītiestādes, kā tas noteikts Direktīvas [2000/12/EK]
4. panta 1. punktā Õ; visas iestādes, kuras atbilst
definīcijai Padomes Pirmās direktīvas 77/780/EEK (1977. gada 12.
decembris) par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu
attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un
veikšanu[17]
1. panta pirmajā daļā un uz kurām attiecas
Direktīvā 89/674/EEK noteiktās prasības; ê 2004/39/EK 67.
panta 2. punkts (pielāgots) ð jauns (b) ieguldījumu sabiedrības
ir visas iestādes, kas
atbilst definīcijai Ö kā tas
noteikts Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punktā Õ Eiropas Parlamenta un Padomes par finanšu instrumentu tirgiem
,un uz ko attiecas ar
minēto Ö šīs Õ direktīvuas noteiktās
prasības, izņemot: (a)(i) kredītiestādes, (b)(ii) vietējās
sabiedrības, kas definētas 20. Ö šā panta
1. punkta p) apakšpunktā, Õ un (c)(iii) sabiedrības, kam ð ir tiesības ï tikai ð piedāvāt ieguldījumu
konsultācijas un/vai ï saņemt
un pārsūtīt
ieguldītāju rīkojumus, neuzglabājot saviem klientiem
piederošu naudu vai vērtspapīrus, un tādēļ nekad
nedrīkst būt savu klientu debitori; ê 93/6/EEK 2.
panta 3) līdz 4) punkts (pielāgots) 3. (c) iestādes
ir kredītiestādes un ieguldījumu sabiedrības; 4. (d) atzītas trešo valstu
ieguldījumu sabiedrības ir sabiedrības, Ö kas atbilst
šādiem nosacījumiem: Õ Ö (i) sabiedrības, Õuz kurām, ja
tās būtu izveidotas Kopienā, attiektos ieguldījumu
sabiedrības definīcija; Ö (ii) sabiedrības Õ , 2. punktā kuras ir atļautas
kādā trešā valstī; Ö (iii) sabiedrības, Õ un uz kurām attiecina un kuras izpilda
uzraudzības noteikumus, ko kompetentās iestādes uzskata par
vismaz tikpat stingriem kā šīs direktīvas noteikumus; ê 93/6/EEK (pielāgots) ð jauns 5. (e) finanšu
instrumenti ir instrumenti, kas uzskaitīti
Direktīvas 93/22/EEK pielikuma B iedaļā ð jebkura veida līgumi, kas vienai
pusei rada finanšu aktīvu, bet otrai pusei pasīvu (saistību) vai
kapitāla instrumentu pieaugumu ï; ê 93/6/EEK 2.
panta 6), 7) punkts (pielāgots) 6. iestādes
«tirdzniecības grāmatā» iekļauj: (a) tās īpašuma
pozīcijas finanšu instrumentos, precēs un preču
atvasinājumos, kas tiek turēti, lai pārdotu tālāk
un/vai ko iestāde pārņem tālab, lai īsā
laikā gūtu peļņu no faktiskām un/vai
paredzētām to pirkšanas un pārdošanas cenu atšķirībām,
vai no citām cenu vai procentu likmju atšķirībām, un
pozīcijas finanšu instrumentos, precēs un preču
atvasinājumos, kas izriet no saskaņotās pamatstarpniecības,
vai pozīcijas, kas ieņemta, lai nodrošinātu citus
tirdzniecības grāmatas elementus; (b) riski
nenokārtotu līgumu, brīvo piegāžu un ārpusbiržas (OTC)
atvasināto instrumentu dēļ, kas minēti II pielikuma 1., 2.,
3. un 5. punktā, riski atpirkuma līgumu un vērtspapīru un
preču aizdevumu dēļ, kas balstās uz vērtspapīriem
vai precēm, kas iekļauti tirdzniecības grāmatā,
kā noteikts a) apakšpunktā minētā II pielikuma 4.
punktā, riski atpakaļpirkuma līgumu un vērtspapīru un
preču aizņēmuma līgumu dēļ, kas aprakstīti
tajā pašā punktā, ar nosacījumu, ka kompetentās
iestādes to apstiprina, kas atbilst šādiem vai nu i), ii), iii) un v)
apakšpunkta nosacījumiem, vai iv) un v) apakšpunkta nosacījumiem: (i) riska
darījumi tiek nodalīti tirgū katru dienu saskaņā ar II
pielikumā noteikto procedūru; (ii) tiek pievienots
nodrošinājums saskaņā ar kompetentām iestādēm
pieņemamiem noteikumiem, lai uzskaitītu to vērtspapīru un
preču vērtības izmaiņas, kuri iesaistīti
minētajā līgumā vai darījumā; (iii) šis līgums
vai darījums paredz automātisku un tūlītēju
iestāžu prasību izpildi pretstatā otras puses
prasībām, ja pēdējā minētā nepilda
saistības; (iv) minētais
līgums vai darījums ir iekšējs nozares līgums vai
darījums; (v) šādi
līgumi un darījumi ir ierobežoti ar to apstiprinātu un
pienācīgu izmantošanu, un mākslīgie darījumi, it sevišķi
ja tie nav īstermiņa darījumi; ir izslēgti; un (c) tie līgumi,
kas izpaužas maksājumu, komisijas naudas, procentu likmju, dividenžu un
biržā tirgojamo atvasinājumu normatīvu veidā, kuri tieši
saistīti ar tirdzniecības grāmatā iekļautiem
posteņiem, kas minēti II pielikuma 6. punktā. Atsevišķus posteņus iekļauj
tirdzniecības grāmatā vai izslēdz no tās
saskaņā ar objektīvām procedūrām, vajadzības
gadījumā izmantojot attiecīgās iestādes
grāmatvedības standartus, šādas procedūras un to
konsekventa ieviešana tiek pakļauta kompetento iestāžu
pārlūkošanai; ê 93/6/EEK 2. panta
7) punkts (pielāgots) 7. mātes
uzņēmumu, meitas uzņēmumu un finanšu iestādi
definē saskaņā ar Direktīvas 92/30/EEK 1. pantu; ê 93/6/EEK
2. panta 8) punkts (pielāgots) 8. «finanšu
līdzdalības sabiedrība» ir finanšu iestāde, kuras meitas
uzņēmumi ir vienīgi vai galvenokārt
kredītiestādes, ieguldījumu sabiedrības vai citas finanšu
iestādes, no kurām vismaz viena ir kredītiestāde vai
ieguldījumu sabiedrība; ò jauns (f) mātes
ieguldījumu brokeru sabiedrība kādā dalībvalstī
dalībvalstī ir ieguldījumu brokeru sabiedrība, kuras
meitasuzņēmums ir iestāde, vai cita finanšu iestāde, vai
šai ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir līdzdalība
šādās iestādēs un tā nav citas, tajā pašā
valstī atļautas, iestādes meitasasuzņēmums, vai
izveidotas finanšu līdzdalības sabiedrības meitasasuzņēmums,
un tajā nav kādas citas, minētajā dalībvalstī
atļautas, iestādes līdzdalība; (g) ES
mātes ieguldījumu brokeru sabiedrība ir mātes
ieguldījumu brokeru sabiedrība dalībvalstī, ja tā nav
citas, kādā no dalībvalstīm atļautas iestādes
meitasuzņēmums, vai izveidotas finanšu līdzdalības
sabiedrības meitasasuzņēmums un tajā nav kādas citas,
jebkurā dalībvalstī atļautas iestādes
līdzdalība; ê 93/6/EEK
2. panta 9) punkts (pielāgots) 9. «riska
svērums» ir kredītriska pakāpe, ko piemēro
attiecīgajai darījuma otrai pusei saskaņā ar Direktīvu
89/647/EEK. Tomēr aktīviem, ko veido prasības un citi riska
darījumi pret ieguldījumu sabiedrībām vai atzītām
trešo valstu ieguldījumu sabiedrībām, un atzītu
klīringa iestāžu un biržu riska darījumiem nosaka tādu pašu
svērumu, kāds tiek noteikts, ja attiecīgā otrā puse ir
kredītiestāde; ê 98/33/EK 3. panta
1. punkts (pielāgots) 10(h) ārpusbiržas
atvasināti instrumenti (OTC) ir ārpusbilances
posteņi, Ö kas
uzskaitīti Direktīvas [2000/12/EK] IV pielikumā,
izņemot posteņus, kuru riska svērums, saskaņā ar
šīs direktīvas III pielikuma 2. punktu līdzinās
nullei; Õ kam saskaņā ar Direktīvas 89/647/EEK 6. panta 3.
punktu piemēro minētās direktīvas pielikumā
izklāstītās metodes; ê 93/6/EEK (pielāgots) 11.(i) regulēts
tirgus ir tirgus, kā tas definēts Direktīvas 2004/39/EK
4. panta 14. punktā; kas atbilst
Direktīvas 93/22/EEK 1. panta 13. punktā noteiktajai
definīcijai; ê 93/6/EEK (pielāgots) 12. «kvalificēti
posteņi» ir garās un īsās pozīcijas aktīvos, kas
minētas Direktīvas 89/647/EEK 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā,
un parāda dokumenti, ko izdevušas ieguldījumu sabiedrības vai
atzītas trešo valstu ieguldījumu sabiedrības. Tās ir
arī parāda dokumentu īsās un garās pozīcijas, ar
nosacījumu, ka šie dokumenti atbilst šādiem nosacījumiem:
pirmkārt, šādiem dokumentiem jābūt vismaz vienā
kādas dalībvalsts regulētā tirgus sarakstā vai trešās
valsts biržas sarakstā, ar nosacījumu, ka šo biržu atzinušas
attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes; otrkārt,
tie attiecīgajai iestādei jāuzskata par pietiekami
likvīdiem un to emitenta maksātspējas dēļ tiem
jābūt pakļautiem līdzīga vai zemāka saistību
nepildīšanas riska pakāpei nekā Direktīvas 89/647/EEK 6.
panta 1. punkta b) apakšpunktā minētie aktīvi; dokumentu
vērtēšanas metodes jāpārbauda kompetentām
iestādēm, kas atceļ iestādes doto vērtējumu, ja
uzskata, ka attiecīgie dokumenti pakļauti pārāk augstam
saistību nepildīšanas riskam un tādēļ nevar būt
kvalificējami posteņi. Neievērojot
iepriekš minēto, līdz tālākai saskaņošanai
kompetentajām iestādēm ir rīcības brīvība
atzīt par kvalificējamiem posteņiem tos instrumentus, kas ir
pietiekami likvīdi un kas to emitenta maksātspējas dēļ
ir pakļauti līdzīga vai zemāka saistību nepildīšanas
riska pakāpei nekā Direktīvas 89/647/EEK 6. panta 1. punkta b)
apakšpunktā minētie aktīvi. Vērtējumu par
saistību nepildīšanas riska pakāpi, kas saistīta ar šiem
dokumentiem, jāsniedz vismaz divām kredītreitinga
aģentūrām, kuras atzinusi kompetentā iestāde, vai
tikai vienai šādai kredītreitinga aģentūrai, ja vien
kāda cita kredītreitinga aģentūra, kuru atzinušas
kompetentās iestādes, šos dokumentus nav novērtējusi
zemāk. Kompetentās
iestādes tomēr drīkst neievērot nosacījumus, ko uzliek
iepriekšējais teikums, ja tās šo nosacījumu novērtē
par nepiemērotu, piemēram, ņemot vērā tirgus,
emitenta, emisijas vai kāda šo apstākļu salikuma
īpatnības. Turklāt
kompetentajām iestādēm jāprasa, lai iestādes
attiecībā uz instrumentiem, kuriem ir paaugstināta riska
pakāpe to emitenta nepietiekamas maksātspējas vai
likviditātes dēļ, piemērotu maksimālu svērumu,
kas parādīts I pielikuma 14. punkta 1. tabulā. Katras
dalībvalsts kompetentās iestādes Padomei un Komisijai
regulāri sniedz ziņas par kvalificēto posteņu
vērtēšanai izmantotajām metodēm, jo īpaši tām, ko
izmanto, lai noteiktu emisijas likviditātes un emitenta
maksātspējas pakāpi; 13. «centrālās
valdības posteņi» ir aktīvu īsās un garās
pozīcijas, kas minētas Direktīvas 89/647/EEK 6. panta 1. punkta ja)
apakšpunktā, un tās, kurām tās pašas direktīvas 7.
pantā noteikts 0 % koeficients; ê 93/6/EEK 2.
panta 14) punkts (pielāgots) 14.(ej) konvertējams
vērtspapīrs ir vērtspapīrs, kuru pēc tā
turētāja vēlēšanās var apmainīt pret citu
vērtspapīru, parasti emitenta akciju; ê 98/31/EK 1. panta
1. punkta c) apakšpunkts (pielāgots) 15.(ak) „garantija”
nozīmē vērtspapīru, kas dod turētājam
tiesības pirkt pamatdokumentu par noteiktu cenu līdz garantijas
derīguma termiņa beigu dienai vai beigu dienā Ö un ko Õ nokārtot, piegādājot pašu pamatdokumentu,
vai ar skaidras naudas norēķinu; 16. (l) „krājumu
finansējums” nozīmē pozīcijas, kur reāli krājumi
ir uz noteiktu termiņu pārdoti un finansējuma izmaksas ir
iesaldētas līdz termiņpārdošanas dienai; ê 98/31/EK 1. panta
1.punkta c) apakšpunkts (pielāgots) 17.(m) „atpirkuma
līgums” un „atpakaļpirkuma līgums” nozīmē visus
līgumus, ar kuriem iestāde vai tās darījumu otra puse nodod
vērtspapīrus vai preces, vai garantētas tiesības
attiecībā uz īpašuma tiesībām uz
vērtspapīriem vai precēm, ja šo garantiju dod atzīta birža,
kas attiecībā uz attiecīgiem vērtspapīriem vai
precēm ir šo tiesību turētāja, un attiecīgais nolīgums
liedz iestādei nodot vai ieķīlāt konkrēto
vērtspapīru vai preci vairāk nekā vienai darījuma
pusei vienlaicīgi, ievērojot saistību atpirkt tos – (vai
tādus pašus aizstātus vērtspapīrus vai preces) – par
noteiktu cenu noteiktā dienā nākotnē, vai dienā, ko
noteiks persona, kas nodod īpašuma tiesības; tas ir atpirkuma
līgums iestādei, kas pārdod vērtspapīrus, un
atpakaļpirkuma līgums iestādei, kas tos pērk. ; ê 93/6/EEK 2.
panta 17) punkts un 2. daļa Atpirkuma līgumu uzskata par finanšu nozares
uzņēmumu iekšēju darījumu, ja darījuma otrā puse
ir pakļauta konsultatīvai koordinācijai Kopienas
līmenī, vai ir A zonas kredītiestāde, kas definēta
Direktīvā 89/647/EEK, vai ir atzīta trešās valsts
ieguldījumu sabiedrība, vai ja līgums ir noslēgts ar
atzītu klīringa iestādi vai biržu; ê 98/31/EK 1. panta
1. punkta d) apakšpunkts (pielāgots) 18.(n) „vērtspapīru
vai preču aizdevums” un „vērtspapīru
vai preču aizņēmums”
nozīmē visus darījumus, kur iestāde vai tās
darījuma otra puse pārdod vērtspapīrus vai preces pret
atbilstīgu nodrošinājumu, ievērojot aizdevuma
ņēmēja saistību atdot atpakaļ ekvivalentus
vērtspapīrus vai preces kādā datumā nākotnē
vai tad, kad to lūdz aizdevuma devējs; šāds darījums ir
vērtspapīru vai preču aizdevums iestādei, kura nodod
vērtspapīrus vai preces, un vērtspapīru vai preču
aizņēmums iestādei, kurai tos nodod. ; ê 98/31/EK 1. panta
1. punkta d) apakšpunkts Vērtspapīru vai preču
aizņēmumu uzskata par finanšu nozares uzņēmumu iekšēju
darījumu, ja darījuma otra puse ir pakļauta konsultatīvai
koordinācijai Kopienas līmenī, vai tā ir A zonas
kredītiestāde, kā noteikts Direktīvā 89/647/EEK, vai
ir atzīta trešās valsts ieguldījumu sabiedrība, vai ja ir
noslēgts līgums ar atzītu klīringa iestādi vai biržu; ê 93/6/EEK 2. panta
19) punkts (pielāgots) 19.(o) ieskaita
dalībnieks ir biržas vai ieskaita iestādes dalībnieks, kas
ir tiešās līgumattiecībās ar galveno darījumu otru
pusi (tirgus garantētājs); uzņēmējiem,
kuri nav ieskaita dalībnieki, savi tirdzniecības darījumi
jāveic ar ieskaita dalībnieka starpniecību; ê 93/6/EEK 2.
panta 20) punkts (pielāgots) ð jauns 20.(p) vietējā
sabiedrība ir sabiedrība, kas slēdz darījumus tikai uz savu rēķinu, standartizētu vai
iespēju līgumu biržā, ð tirgos, vai citos atvasināto
instrumentu vai naudas tirgos, ar vienīgo mērķi, nodrošināt
pozīcijas atvasināto instrumentu tirgos, vai, kas slēdz
darījumus ï pašas biržas citiem locekļu
rēķiniem, ð šajos tirgos ï, vai aprēķinot tiem cenu, un ko garantē tās
tie pašasi ð tirgus ï biržas ieskaita dalībniekis, ð pie kam ï atbildībua par šādu sabiedrību slēgto
līgumu izpildi jāuzņemas to pašu ð tirgu ï biržas ieskaita dalībnieki un šādus
līgumus ņem vērā, aprēķinot klīringa
dalībnieka kapitāla kopējās pietiekamības normas,
ciktāl vietējās sabiedrības pozīcijas ir pilnīgi
šķirtas no klīringa dalībnieka pozīcijām;. ê 93/6/EEK 2.
panta 21) punkts 21.(q) delta
koeficients ir plānotā izmaiņa iespēju līguma
cenā kā nelielas izmaiņas attiecībā pret tā instrumenta cenu, kas ir
pamatā šim iespēju līgumam; ê 93/6/EEK 2. panta
22) punkts (pielāgots) 22. šīs direktīvas I pielikuma 4. punktā
«garā pozīcija» ir pozīcija, kurā kāda iestāde ir
noteikusi procentu likmi, kuru tā saņems kādreiz
nākotnē, un «īsā pozīcija» ir pozīcija, kurā
tā noteikusi procentu likmi, ko tā izmaksās kādreiz nākotnē; ê 93/6/EEK 2.
panta 23) punkts (pielāgots) pašu kapitāls ir
pašu līdzekļi, kas minēti Direktīvā 89/299/EEK Ö [2000/12/EK] Õ. Šo definīciju
tomēr drīkst grozīt V pielikumā aprakstītajos
apstākļos; ê 93/6/EK 2.
panta 24) un 25) punkts (pielāgots) 24. «sākumkapitāls»
ir Direktīvas 89/299/EEK 2. panta 1. punktā minētie 1. un 2.
postenis; 25 «sākotnējais
pašu kapitāls» ir Direktīvas 89/299/EEK 2. panta 1. punktā
minētā 1., 2. un 3. posteņa summa, no tās atņemot 9.,
10. un 11. posteņa summu; ê 93/6/EEK 2.
panta 26) punkts 26.(s) kapitāls
ir pašu kapitāls (līdzekļi);. ê 93/6/EEC 2. panta
27) punkts (pielāgots) 27. mainīto
termiņu aprēķina, izmantojot I pielikuma 26. punktā
noteikto formulu. ò jauns Konsolidētas
uzraudzības piemērošanas nolūkiem, termins „ieguldījumu
brokeru sabiedrība” iekļauj atzītas trešo valstu
ieguldījumu brokeru sabiedrības. Pirmās daļas
e) apakšpunkta nolūkā, finanšu instrumenti, ietver primāros
finanšu instrumentus vai naudas instrumentus, un atvasinātos finanšu
instrumentus, kuru vērtību aprēķina pēc pamata finanšu
instrumenta cenas, likmes vai indeksa, vai pēc kādas citas bāzes aktīva un ietver
vismaz tos instrumentus, kas norādīti Direktīvas 2004/39/EK
I Pielikuma C iedaļā. ê 93/6/EEK 2.
panta 7) un 8) punkts (pielāgots) 2. Ö Termini Õ„mātes uzņēmumus”,
„meitas uzņēmumus”,Ö „aktīvu
pārvaldīšanas uzņēmus” Õ un „finanšu
iestādie” Ö ietver
uzņēmumus Õ, kas definēti
saskaņā ar Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 92/30/EEK 1. pantu; Ö 4. pantā Õ. Ö Termini Õ„«finanšu
līdzdalības sabiedrība»”, Ö „finanšu
līdzdalības sabiedrība kādā dalībvalstī”,
„ES mātes finanšu līdzdalības sabiedrība” un
„papildpakalpojumu uzņēmums” Õ ir finanšu iestāde, kuras meitasuzņēmumi ir
vienīgi vai galvenokārt kredītiestādes, ieguldījumu
sabiedrības vai citas finanšu iestādes, no kurām vismaz viena ir
kredītiestāde vai ieguldījumu sabiedrība Ö ietver
uzņēmumus, kas definēti Direktīvas [2000/12/EK]
4. pantā, pie kam visas atsauces uz kredītiestādēm
uzskata par atsaucēm uz iestādēm. Õ ò jauns 3. Direktīvas [2000/12/EK]
piemērošanas nolūkā, grupām, uz kurām attiecas
2. panta 1. punkts un kuras neietver nevienu kredītiestādi,
attiecas šādas definīcijas: ê 2002/87/EK 26.
pants (pielāgots) 1.(a) „finanšu
līdzdalības sabiedrība” ir finanšu iestāde, kuras
meitasuzņēmumi ir vienīgi vai galvenokārt ieguldījumu
sabiedrības vai citas finanšu iestādes, tostarp vismaz viena ir
ieguldījumu sabiedrība, un kura nav jaukta finanšu kontrolakciju
sabiedrība atbilstīgi Eiropas Parlamenta un
Padomes Direktīvai 2002/87/EK[18]; 2. (b) „jauktas
darbības līdzdalības sabiedrība” ir
mātesuzņēmums, kas nav finanšu līdzdalības
sabiedrība, ieguldījumu sabiedrība vai jaukta finanšu
kontrolakciju sabiedrība Direktīvas 2002/87/EK nozīmē,
starp kuras meitasuzņēmumiem ir vismaz viena ieguldījumu
sabiedrība,; 3. (c) «„kompetentās iestādes”» ir
valsts varas iestādes, kas likumiski vai administratīvi ir
pilnvarotas uzraudzīt ieguldījumu sabiedrības,. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö II
NODAĻA Õ SĀKUMKAPITĀLS ê 93/6/EEK 2.
panta 24) punkts (pielāgots) 4. pants 1. «sākumkapitāls» ir Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 89/299/EEK 2. Ö 57. Õ panta 1. punktā minētie 1. un
2. postenis a) un b) punktsā definētais
kapitāls;. ê 93/6/EEK 3.
panta 1) un 2) punkts (pielāgots) 5. pants 1. Ieguldījumu
sabiedrībām, Ö kas neveic
nekādus darījumus ar finanšu instrumentiem uz sava rēķina
un neveic finanšu instrumentu emisiju tirgū uz uzņēmuma
saistību pamata, bet Õ tās
uzglabā klientu naudu un/vai vērtspapīrus un sniedz vienu vai
vairākus no šiem pakalpojumiem, jābūt ECU
Ö EUR Õ 125 000
sākumkapitālam: (a) ieguldītāju rīkojumu pieņemšanu un
pārsūtīšanu attiecībā uz finanšu instrumentiem,; (b) ieguldītāju rīkojumu izpildi attiecībā uz
finanšu instrumentiem,; (c) atsevišķu ieguldījumu portfeļu pārvaldību
finanšu instrumentos,. ar nosacījumu, ka
tās neveic nekādus darījumus ar finanšu instrumentiem uz sava
rēķina un neveic finanšu instrumentu emisiju tirgū uz
uzņēmuma saistību pamata. Pozīciju, kas nav
ietvertas tirdzniecības grāmatā, turēšanu finanšu
instrumentos, lai ieguldītu pašu kapitālu, neuzskata par
darījumu pirmās daļas vai 2. punkta nolūkos. 2. Kompetentās iestādes tomēr
drīkst ļaut ieguldījumu sabiedrībai, kura izpilda
ieguldītāju rīkojumus par finanšu instrumentiem, glabāt
šādus instrumentus uz savu rēķinu, ja Ö izpildīti
šādi nosacījumi Õ : (a) šādu pozīciju cēlonis ir vienīgi
sabiedrības nespēja precīzi izpildīt ieguldītāju
rīkojumus,; (b) šādu pozīciju kopējā tirgus vērtība
nepārsniedz 15 % no sabiedrības sākuma kapitāla,; (c) sabiedrība izpilda 18.,20. un 28. pantā Ö noteiktās Õ uzliktās prasības,; un (d) šādām pozīcijām ir gadījuma un pagaidu
raksturs un minētā darījuma veikšanai atvēlētais laiks
ir stingri ierobežots. Pozīciju, kas nav ietvertas
tirdzniecības grāmatā, turēšanu finanšu instrumentos, lai
ieguldītu pašu kapitālu, neuzskata par darījumu pirmās
daļas vai 3. punkta nolūkos. 3.2 Dalībvalstis
var samazināt 1. punktā minēto summu līdz ECU Ö EUR Õ 50000, ja
sabiedrībai nav atļauts turēt klientu naudu vai
vērtspapīrus, slēgt darījumus uz savu rēķinu vai
veikt emisiju tirgū uz uzņēmuma saistību pamata. ê 93/6/EEK 3. panta
3) punkts (pielāgots) 3. 3. Visām
pārējām ieguldījumu sabiedrībām
sākumkapitālam jābūt ECU 730000. ê 2004/39/EK 67. panta
2) punkts (pielāgots) 6. pants 4.
Sabiedrībām, kas minētas 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā, Ö Vietējām
sabiedrībām Õ jābūt
sākuma kapitālam EUR 50 000 apjomā, ciktāl tās izmanto
uzņēmējdarbības vai pakalpojumu sniegšanas
brīvību saskaņā ar Ö kā
noteikts ar Õ
Direktīvas 2004/39/EK 31. vai 32. pantu. ê 2004/39/EK 67.
panta 3) punkts (pielāgots) 7. pants Līdz
Direktīvas 93/6/EK pārskatīšanai Ieguldījumu
sabiedrību, kas minētas 2. Ö 3. Õ panta b) punkta
(iii) apakšpunktā, segumam jābūt izteiktam šādi: (a) sākuma kapitālam EUR 50
000 apjomā; (b) profesionālās
darbības civiltiesiskās atbildības apdrošināšanai, kura
attiecas uz visu Kopienas teritoriju, vai kādai citai
salīdzināmai garantijai attiecībā uz saistībām,
kas rodas profesionālās nolaidības dēļ, un kura ir
vismaz EUR 1 000 000 par katru prasību un kopumā EUR 1 500 000
gadā par visām prasībām; (c) tāda veida sākuma
kapitāla un profesionālās darbības civiltiesiskās
atbildības apdrošināšanas apvienojumam, kas garantē
nodrošinājuma līmeni, kurš līdzvērtīgs iepriekš a) vai
b) apakšpunktā minētajam nodrošinājuma līmenim. Šajā punktā minētās summas
regulāri pārskata Komisija, lai ņemtu vērā
izmaiņas Eiropas patēriņa cenu indeksā, ko publicē
Eurostat, atbilstoši korekcijām, kas izdarītas saskaņā ar
4. panta 7. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/92/EK
par apdrošināšanas starpniecību[19],
brīdī, kad šīs korekcijas izdarītas (*). Ö 8. pants Õ Ja 2. Ö 3. Õ panta 2. 1. punkta c) (b)(iii)
apakšpunktā minētā ieguldījumu sabiedrība ir arī
reģistrēta saskaņā ar Direktīvu 2002/92/EK, tai
jāizpilda prasības, kas noteiktas minētās direktīvas
4. panta 3. punktā, un turklāt tai ir jābūt: (a) sākuma kapitālam EUR
25 000 apjomā; (b) profesionālās
darbības civiltiesiskās atbildības apdrošināšanai, kura
attiecas uz visu Kopienas teritoriju, vai kādai citai
salīdzināmai garantijai attiecībā uz saistībām,
kas rodas profesionālās nolaidības dēļ, un kura ir
vismaz EUR 500 000 par katru prasību un kopumā EUR 750 000
gadā par visām prasībām; (c) tāda veida sākuma
kapitāla un profesionālās darbības civiltiesiskās
atbildības apdrošināšanas apvienojumam, kas garantē
nodrošinājuma līmeni, kurš līdzvērtīgs iepriekš a) vai
b) apakšpunktā minētajam nodrošinājuma līmenim. ê 93/6/EEK 3.
panta 3) punkts (pielāgots) 9. pants Visām pārējām
ieguldījumu sabiedrībām sākumkapitālam jābūt
ECU Ö EUR Õ 730 000. ê 93/6/EEK 3.
panta 5) līdz 8) punkts (pielāgots) 10. pants 1. Ö Atkāpjoties
no 5. panta 1. un 3. punkta, 6. un 9. panta, Õ Neatkarīgi no 1. līdz 4. punkta
dalībvalstis pirms šīs direktīvas ieviešanas var turpināt
atļaut to esošoās
ieguldījumu sabiedrībuas un sabiedrībuas, kas
minētas Ö 6.
pantā Õ, darbību kas
pastāvējušas pirms Ö 1995. gada
31. decembra Õ 4. punktā un kuru pašu kapitāls ir mazāks
par sākotnējo kapitāla līmeni, kas noteikts Ö 5. panta
1. un 3. punktā, 6. un 9. pantā Õ 1. līdz 4. punktā. Šādu sabiedrību pašu kapitāla
līmenis nedrīkst būt zemāks par atskaites līmeni, ko
aprēķina pēc šīs Direktīvas Ö 1993/6/EEK Õ izziņošanas.
Šis atskaites līmenis ir pašu kapitāla ikdienas caurmēra
līmenis, kas aprēķināts par sešiem mēnešiem pirms
aprēķinu dienas. To aprēķina ik pa sešiem mēnešiem
attiecībā uz iepriekšējo periodu. 2. Ja sabiedrības, uz kuru
attiecas 5. Ö 1. Õ punkts, kontroli
pārņem fiziska vai juridiska persona, kas nav tā, kas to
kontrolējusi iepriekš, šīs sabiedrības pašu kapitālam
jābūt vismaz tādā līmenī, kā noteikts Ö 5. panta
1. punktā, 5. panta 3. punktā, 6. un
9. pantā Õ 1. līdz 4. punktā, izņemot šādus gadījumus: pirmo reizi pēc Ö 1995. gada
31.decembra Õ šīs direktīvas ieviešanas, nododot īpašuma tiesības mantošanas
kārtībā, un
saskaņā ar kompetentu iestāžu apstiprinājumu uz laiku, kas
nav ilgāks par 10 gadiem pēc tiesību nodošanas.; (ii) mainoties
dalībnieku sastāvam, ja vismaz viens no dalībniekiem paliek
līdz dienai, kad ievieš šo direktīvu, uz laiku, kas nav ilgāks
par 10 gadiem pēc šīs direktīvas ieviešanas. 3. Noteiktos īpašos
apstākļos un ar kompetento iestāžu piekrišanu divu vai
vairāku ieguldījumu sabiedrību un/vai sabiedrību, uz
kurām attiecas Ö 6. pants Õ 4. punkts, apvienošanās gadījumā tās
iznākumā radušās sabiedrības pašu kapitālam tomēr
nav jāsasniedz līmenis, kas noteikts Ö 5. panta
1. punktā, 5. panta 3. punktā, 6. un
9. pantā Õ 1. līdz 4. punktā. Tomēr, ja nav
sasniegts līmenis, kas noteikts Ö 5. panta
1. punktā, 5. panta 3. punktā, 6. un 9.
pantā Õ 1. līdz 4. punktā, jaunās
sabiedrības pašu kapitāla līmenis nekad nedrīkst būt
zemāks par apvienojušos sabiedrību kopējo pašu kapitālu
apvienošanās brīdī. 4. Ieguldījumu sabiedrību un
sabiedrību, uz kurām attiecas Ö 6. pants Õ 4. punkts, pašu kapitāls nedrīkst būt
mazāks par līmeni, kāds noteikts 1.
līdz 5. punktā un 7. punktā Ö 5. panta
1. punktā, 5. panta 3. punktā, 6. un 9. pantā,
10. panta 1. punktā, 10. panta 3. punktā Õ . Ja tas tomēr ir mazāks,
kompetentās iestādes, ja ir pamatoti apstākļi, var dot šādām
sabiedrībām ierobežotu laiku, lai novērstu trūkumus vai
beigtu darbību. ò jauns III NODAĻA tirdzniecības portfelis 11. pants 1. Iestādes
tirdzniecības portfelī ir iekļautas visu finanšu instrumentu
pozīcijas un preces, kuras uzglabā, lai tirgotos, vai, lai
nodrošinātu citus tirdzniecības portfeļa elementus; tām
jābūt brīvām no ierobežojošiem nosacījumiem
attiecībā uz to tirgusspēju vai arī spēju tās
nodrošināt. 2. Pozīcijas,
kuras uzglabā, lai tirgotos, ir tās pozīcijas, kuras
apzināti tiek uzglabātas īstermiņa tālākai
pārdošanai un/vai ar nolūku iegūt peļņu no esošās
vai paredzētās īstermiņa cenu starpības starp
pirkšanas un pārdošanas cenām vai no citām cenu vai procentu
likmju atšķirībām. Termins „pozīcijas” iekļauj
īpašuma pozīcijas un pozīcijas, kas radušās klientu
apkalpošanas un tirgus veidošanas rezultātā. 3. Vēlme
tirgoties ir jāpierāda ar stratēģijām, darbības
plāniem un procedūrām, ko izveidojusi iestāde, kas
saskaņā ar VII pielikuma A daļu, pārvalda
pozīciju vai portfeli. 4. Lai
pārvaldītu savu tirdzniecības portfeli atbilstoši
VII pielikuma B daļai, iestādes izveido un uztur
sistēmas un kontroles. 5. Iekšējo
risku ierobežošanu var iekļaut tirdzniecības portfelī;
šādā gadījumā piemēro VII pielikuma C daļu.
ò jauns IV NODAĻA PAŠU
KAPITĀLS ê 93/6/EEK 2.
panta 25) punkts (pielāgots) 12. pants Sākotnējais pašu kapitāls ir 1., 2. un posteņa, Ö punktu a)
līdz c) summa Õ, no tās
atņemot 9., 10. un 11. posteņu
Direktīvas 89/299/EEK Ö [2000/12/EK]
57. Õ 2. panta 1. punktā panta Ö punktus no i)
līdz k) Õ. ò jauns Vēlākais
līdz 2009. gada 1. janvārim, Komisija iesniegs Eiropas
Parlamentam un Padomei atbilstošu priekšlikumu, lai grozītu šo
nodaļu. ê 93/6/EEK V pielikuma
pirmā un otrā daļa (pielāgots) ð jauns 13. pants 1. ð Ievērojot šā panta
2. līdz 5. punktu, kā arī pantus no 14. līdz
17. ï , Iieguldījumu sabiedrību un
kredītiestāžu pašu kapitālu definē
Ö nosaka Õ saskaņā ar
Direktīvu 89/299/EEK Ö [2000/12/EK] Õ. Turklāt, pirmais apakšpunkts attiecas uz
ieguldījumu sabiedrībām,
kam nav viena no juridiskajām formām, kas minētas 1. panta
1. punktā Padomes Ceturtajā direktīvā 78/660/EEK. ê 93/6/EEK V pielikuma
1) un otrā daļa, 2) līdz 5) punkts (pielāgots) è1 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 4. pielikuma a) un b) punkti ð jauns 2. è1 Neatkarīgi no Ö Atkāpjoties
no Õ 1. punkta
kompetentās iestādes var atļaut tām iestādēm, kam
jāizpilda pašu kapitāla prasības,
kas aprēķinātas saskaņā ar Ö 21., no 28.
līdz 32. pantiem un Õ ko nosaka I, Ö un no III
līdz VI Õ II, III, IV, VI, VII un VIII pielikumam, izpildot vienīgi
šīs prasības, vienīgi šim
mērķim izmantot alternatīvu pašu kapitāla Ö noteikšanu Õ definīciju. ç Neviena pašu
kapitāla daļa, ko izmanto šim nolūkam, kas
ir šādi nodrošināta, nevar tikt vienlaicīgi izmantota,
lai izpildītu citas pašu kapitāla
prasības. Šī alternatīvā definīcija Ö noteikšana Õ ir posteņu
summa, kas norādīta turpmākajos punktos no
a) līdz c), atņemot d) punktā norādīto
posteni; definīcija
iekļauj posteņus a), b) un c), atskaitot
posteni d), šā posteņa atskaitījumu atstājot kompetentu iestāžu ziņā: (a) pašu kapitāls, kas definēts
Direktīvā 89/299/EEK Ö [2000/12/EK] Õ, atskaitot tikai
tās pašas direktīvas Ö 57. panta
apakšpunktus no l) līdz p) Õ 2. panta 1. punkta 12. un 13. posteni, tām
ieguldījumu sabiedrībām, no kurām prasa atskaitīt no
posteņu a), b) un c) kopsummas šā punkta posteni d); (b) iestādes neto tirdzniecības
grāmatas ienākumi no paredzamiem maksājumiem vai
dividendēm, atskaitot neto zaudējumus citā tās
uzņēmējdarbībā ar nosacījumu, ka neviena no
šīm summām nav jau iekļauta šā punkta a) postenī
saskaņā ar Direktīvas Ö [2000/12/EK] 57. panta
b) vai k) apakšpunktiem Õ 89/299/EEK 2. panta 1. punkta 2. vai 11. posteni; (c) subordinēta aizņēmuma
kapitāls un/vai 5. punktā minētie posteņi,
ievērojot nosacījumus, kas noteikti 3.
līdz 7. punktā Ö kā
arī 4.un 14. pantā Õ; (d) nelikvīdi aktīvi, kā Ö paredzēts Õ definēts Ö 15.
pantā Õ 8. punktā. 3. 2. punkta c) apakšpunktā
minētajam subordinētam aizņēmuma kapitālam
jābūt vismaz divu gadu sākuma termiņam. To iemaksā
pilnībā, un aizņēmuma nolīgumā nevar būt
neviena punkta, kas nosaka, ka noteiktos apstākļos, izņemot
iestādes likvidāciju, parāds būs jāatmaksā pirms
nolīgtā atmaksas datuma, ja vien atmaksu neapstiprina kompetentas
valsts iestādes. Nevar tikt atmaksāts ne pamatkapitāls, ne
procenti šādam subordinētam aizņēmuma kapitālam, ja
šāds atmaksājums nozīmētu to, konkrētās
iestādes pašas kapitāls kopumā ir mazāks par 100 % no Ö šādas Õ iestādes
kopējām normām. Turklāt iestāde dara kompetentām
iestādēm zināmus visus atmaksājumus šādam
subordinētam aizņēmuma kapitālam, tiklīdz tās
pašas kapitāls ir mazāks par 120 % no tās kopējām Ö kapitāla Õ normām. 4. Iepriekš 2. punkta
c) apakšpunktā minētais subordinētais aizņēmuma
kapitāls nedrīkst pārsniegt 150 % maksimumu no
sākotnējā pašu kapitāla, kas paredzēts, lai
izpildītu prasības, Ö kas
aprēķinātas saskaņā ar 21., pantu un no 28. līdz
32. pantiem un Õ kas izklāstītas no I, II, III, Ö līdz Õ IV, VI, VII un VIII pielikumam, un drīkst sasniegt šo maksimumu tikai
īpašos gadījumos, kas attiecīgām iestādēm ir
pieņemami. 5. Kompetentās iestādes
drīkst ļaut iestādēm aizstāt 3.
un 4. punktā Ö 2. punktā
c) apakšpunktā Õ minēto
subordinēto aizņēmuma kapitālu ar Direktīvas Ö [2000/12/EK]
57. panta apakšpunktiem no d) līdz h) Õ 89/299/EEK 2. panta 1. punkta 3. un 5. līdz 8. posteni. ê 98/31/EK 4. pielikuma
c) punkts (pielāgots) 14. pants 1. Kompetentās iestādes var
atļaut ieguldījumu sabiedrībām pārsniegt Ö 13. panta
4. punktā Õ 4. punktā noteiktos Ö paredzētos Õ griestus
subordinētām aizņēmuma kapitālam, ja tās
atzīst, ka tas ir piesardzīgi adekvāts, un ar nosacījumu, ka
šāda subordinēta aizņēmuma kapitāla summa un 5. punktā Ö 13. panta
5. punktā Õ minētie
posteņi nepārsniedz 200 % no sākotnējā pašu
kapitāla, kas ir paredzēts, lai izpildītu prasības, kas aprēķinātas saskaņā ar
ko uzliek Ö 21., no 28.
līdz 32. pantiem un Õ I, II, III, IV, VI, VII un VIII Ö III līdz
IV Õ pielikumiems, vai
250 % no tās pašas summas, ja, aprēķinot pašu kapitālu,
ieguldījuma sabiedrības atskaita Ö 13. panta
2. punkta Õ 2.d posteni, kas
minēts 2. punktā. 2. Kompetentās iestādes var
atļaut pārsniegt kredītiestādēm Ö 13. panta
4. punktā Õ 4. punktā noteiktos
paredzētos griestus subordinētām aizņēmuma
kapitālam, ja tās atzīst, ka tas ir piesardzīgi
adekvāts, un ar nosacījumu, ka šāda subordinēta
aizņēmuma kapitāls un no 4.līdz 8.
postenim Direktīvas [2000/12/EK] Ö 57. Õ panta Ö no
d) līdz h) apakšpunkti Õ 5. punktā minētie posteņi
nepārsniedz 250 % no sākotnējā pašu kapitāla, kas ir
paredzēts, lai izpildītu prasības, kas
aprēķinātas saskaņā ar Ö no
28. līdz 32. pantiem un Õ ko uzliek I, II, III, IV, VI, VII
un VIII Ö un no III
līdz IV Õ pielikumiem. ê 93/6/EEK V pielikuma
8) punkts (pielāgots) 15. pants Nelikvīdos aktīvos, Ö kas minēti
12. panta 2. punkta d) apakšpunktā, ietilpst: Õ (a) materiālie fiksētie aktīvi, (izņemot to daļu, kādā
zemi un ēkas var attiecināt uz aizdevumu, kuru tie nodrošina); (b) līdzdalība (asociācija) kredīta un finanšu
iestādēs, ieskaitot pakārtotas prasības tām, ko var
iekļaut šādu Ö šo Õ iestāžu pašu
kapitālā, ja vien tās nav atskaitītas saskaņā ar
Direktīvas Ö [2000/12/EK] 57. panta
apakšpunktiem no l) līdz p) Õ 89/299/EEK 2. panta 1. punkta 12.
un 13. posteni vai saskaņā ar šīs
Ö direktīvas Õ pielikuma 9. punkta iv) 15. panta
d) apakšpunktu. (c) turējumi un citi ieguldījumi, kas nav viegli
pārdodami, uzņēmumos, kuri nav kredītiestādes, un
citās finanšu iestādēs; (d) iztrūkumi filiālēs (meitas uzņēmumos); (e) citi depozīti, izņemot depozītus, kurus 90 dienu
laikā iespējams atmaksāt, kā arī izņemot
maksājumus, kas saistīti ar normētajiem termiņa vai
iespēju līgumiem; (f) citi aizdevumi un citas summas, kas pienākas, izņemot
tos, kuri jāsamaksā 90 dienu laikā; (g) reāli krājumi, ja vien uz tiem Ö jau Õ neattiecas
kapitāla pietiekamības prasības, Ö kas ir vismaz
tikpat stingras ka tās, kas paredzētas no 18. līdz
20. pantam Õ. ko uzliek 4. panta 2. punkts, ar nosacījumu, ka šīs
prasības ir tikpat stingras kā tās, kuras uzliek 4. panta 1.
punkta iii) apakšpunkts. ê 93/6/EEK V pielikuma
8) punkta otrais ievilkums, otrā daļa (pielāgots) Ö Apakšpunkta b)
nozīmē, Õ Jja
akcijas kredītiestādēs vai finanšu iestādēs tur uz
laiku finanšu palīdzības nolūkā tālab, lai
reorganizētu vai glābtu šo iestādi, kompetentas iestādes
var atteikties no šā noteikuma. Tās var atteikties no tā
attiecībā uz tām akcijām, kas ir iekļautas
ieguldījumu sabiedrības tirdzniecības grāmatā,. ê 93/6/EEK V pielikuma
9) punkts (pielāgots) 16. pants 9. Ieguldījumu sabiedrības, kas
ir iekļautas uz kurām grupā Ö kurai ir
piešķirts Õ attiecas saistību atbrīvojums, saskaņā ar Ö 22. Õ kas aprakstīts 7. pantau 4. punktā, pašu kapitālu aprēķina
saskaņā ar Ö 13. līdz
15. pantiem Õ ievērojot, ka 1.
līdz 8. punktu, ar šādiem labojumiem: (a)(i) atskaita
nelikvīdos aktīvus, kas minēti 2. punkta
Ö 13. panta
2. punkta d) apakšpunktā Õ; (b)(ii) 2. punkta Ö 12. panta
2. punkta Õ
a) apakšpunktā minētais izņēmums neattiecas uz
tām 12. un 13. posteņa
sastāvdaļām, kas minētas Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 89/299/EEK Ö 57. panta
punktos no l) līdz p) Õ 2. panta 1. punktā, kuras ieguldījumu
sabiedrība uztur attiecībā uz uzņēmumiem, kuri
ieļauti konsolidācijā, kā noteikts šīs direktīvas
Ö 2. Õ 7. panta Ö 1. Õ 2. punktā; (c)ierobežojumus, kas minēti Direktīvas
Ö [2000/12/EK] Õ 89/299/EEK 6. Ö 66. Õ panta 1. punkta a)
un b) apakšpunktā, aprēķina ar sākotnējo pašu kapitālu,
atņemot 12. un 13. posteņa
Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 89/299/EEK 2. Ö 57. Õ panta Ö punktu, no l)
līdz p), Õ
sastāvdaļas, kas minētias 1. punkta ii)
apakšpunktā Ö b)
apakšpunktā Õ, kas ir minēto
uzņēmumu sākotnējā pašu kapitāla
sastāvdaļa; (d)(iv) Ö tās Õ 12. un 13. posteņa sastāvdaļas, kas
minētas Direktīvas 89/299/EEK Ö [2000/12/EK] 57. Õ panta apakšpunktāos Ö no l) līdz
p) Õ 2. panta 1. punkta iii), kas minētas c)
apakšpunktā, atskaita no sākotnējā pašu kapitāla,
nevis no visu posteņu kopsummas, kā noteikts
tās pašas šīs
direktīvas 6. Ö 66. Õ panta 1. punkta
c) apakšpunktā, šā pielikuma, jo īpaši Ö šīs
direktīvas 13. panta, 4. punkta, 13. panta 5. punkta
un 14. panta Õ 4. līdz 7. punkta, vajadzībām. ò jauns 17. pants 1. Ja
iestāde II pielikuma nozīmē aprēķina riska
svērto vērtību atbilstoši Direktīvas [2000/12/EK] no 84.
līdz 89 .pantu noteikumiem, tad uz aprēķiniem, saskaņā
ar Direktīvas [2000/12/EK] VII 1. daļas 4. apakšnodaļu, attiecas
šādi noteikumi: (a) vērtības
korekcijas, ko veic, lai ņemtu vērā darījumu partnera
kredīta kvalitāti, var iekļaut vērtību korekciju un
uzkrājumu kopsummā, kas ir izveidota II pielikumā
norādītajiem riskiem; (b) ņemot
vērā kompetento iestāžu apstiprinājumu, ja darījumu
partnera kredīta risks, novērtējot pozīciju
tirdzniecības grāmatā, ir atbilstoši ņemts vērā, paredzamie
zaudējumi attiecībā uz darījuma partnera risku ir nulle. a) punkta
nozīmē šādām iestādēm minētās
vērtību korekcijas neiekļauj nekādos citos pašu resursos,
kā tikai tajos, kas ir saskaņā ar šo daļu. 2. Šis pants
nosaka, ka piemērojami Direktīvas [2000/12/EK] 153. un
154. pants. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö V
NODAĻA Õ Ö 1.
iedaļa Õ NOTEIKUMI PRET RISKIEM ê 93/6/EEK 4.
panta 1) punkta 1. daļa (pielāgots) ð jauns 18. pants 1. Kompetentās
iestādes prasa, lai iIestādēmes ð ir ï uzrādītu pašu kapitālus, kas
vienmēr ir lielāks vai vienāds ar: ê 98/31/EK 1. panta
2. punkts (pielāgots) i) (a) kapitāla
normatīviem, ko to tirdzniecības grāmatas
uzņēmējdarbībai aprēķina saskaņā ar Ö metodēm un
veidiem, kas izklāstīti no 28. līdz 32. pantam
un Õ I, II un VI pielikumāu,
vajadzības gadījumā ar VIII pielikumāu; ii) (b) kapitāla
normatīviem, ko visai to uzņēmējdarbībai
aprēķina saskaņā ar Ö metodēm un
veidiem, kas izklāstīti Õ III un VII Ö IV Õ pielikumāu
un vajadzības gadījumā ar VIII pielikumāu. ê 93/6/EEK 4.
panta 1. punkta (iii) un (iv) apakšpunkts (pielāgots) (iii) kapitāla
prasībām, ko uzliek Direktīva 89/647/EEK visai
uzņēmējdarbībai, izņemot darījumus
tirdzniecības grāmatā un nelikvīdus aktīvus, ja tos
atskaita no pašu kapitāla saskaņā ar V pielikuma 2. punkta d)
apakšpunktu; (iv) kapitāla
prasībām, ko uzliek 2. punkts. ê 93/6/EEK 4. panta
1. punkta (iii) līdz (iv) apakšpunkts, otrā daļa Neatkarīgi no i) - iv) apakšpunktā minēto kapitāla
pietiekamības normu lieluma ieguldījumu sabiedrības pašu
kapitāla norma nekad nedrīkst būt mazāka par lielumu, kas
noteikts IV pielikumā. ê 93/6/EEK 4.
panta 2) līdz 5) punkts 2. Kompetentās iestādes prasa, lai iestādes ar
pietiekamu pašu kapitālu segtu riskus, kas rodas no
uzņēmējdarbības, kura neietilpst ne šīs
direktīvas, ne Direktīvas 89/647/EEK darbības jomā, un
kurus uzskata par līdzīgiem tiem riskiem, uz kuriem attiecas
minētās direktīvas. 3. Ja iestādes pašu kapitāla apmērs kļūst
mazāks par 1. punktā uzlikto pašu kapitāla pietiekamības
normu, kompetentās iestādes nodrošina, ka attiecīgā
iestāde veic piemērotus pasākumus, lai trūkumus pēc
iespējas ātrāk novērstu. 4. Kompetentās iestādes prasa, lai iestādes izveidotu
sistēmas, kā uzraudzīt un kontrolēt procentu likmju risku
visai savai uzņēmējdarbībai, un uz šīm
sistēmām ir attiecināma kompetento iestāžu
pārraudzība. 5. Iestādēm jāapliecina kompetentajām
iestādēm, ka tās izmanto sistēmas, kas vienmēr
ļauj ar pienācīgu precizitāti aprēķināt to
finansiālo stāvokli. ê 93/6/EEK 4.
panta 6) punkts (pielāgots) 2. Neatkarīgi
Ö Atkāpjoties
no Õ no 1. punkta
kompetentās iestādes drīkst ļaut iestādēm
aprēķināt kapitāla normas tirdzniecības grāmatas
uzņēmējdarbībai saskaņā ar Direktīvu
89/647/EEK, nevis šīs direktīvas I un II pielikumu, ar
nosacījumu, ka Ö Direktīvas [2000/12/EK]
75. panta a) apakšpunktu un šīs direktīvas II pielikuma 6.,
7., 8., un 10., punktu Õ nevis
saskaņā ar šīs Direktīvas I un II pielikumu, ja
tirdzniecības grāmatas uzņēmējdarbība atbilst Ö šādām Õ turpmāk izklāstīto prasībām : i) (a) šāda
tirdzniecības grāmatas uzņēmējdarbība parasti
nepārsniedz 5% no to kopējās
uzņēmējdarbības; ii) (b) to
tirdzniecības grāmatas kopējās pozīcijas parasti
nepārsniedz 15 miljonus ECU Ö EUR Õ ; un iii)(c) šādu
iestāžu tirdzniecības grāmatas
uzņēmējdarbība nekad nepārsniedz 6% no to
kopējās uzņēmējdarbības un to tirdzniecības
grāmatas kopējās pozīcijas nekad nepārsniedz 20
miljonus ECU Ö EUR Õ . ê 93/6/EEK 4. panta 7)
punkts (pielāgots) 3. Lai aprēķinātu
tirdzniecības grāmatas uzņēmējdarbības
attiecību pret kopējo uzņēmējdarbības
apmēru, kas minēts 6. Ö 2 Õ punkta i) un iii) Ö a) un c)
apakšpunktos Õ, kompetentās
iestādes var izmantot vai nu kopējo bilances un ārpusbilances
operāciju apjomu, peļņas un zaudējumu pārskatu,
attiecīgās iestādes pašu kapitālu, vai visu šo
kritēriju kopumu. Kad bilances un ārpusbilances darījumu apjoms
ir novērtēts, parāda instrumentu vērtību nosaka
pēc to tirgus cenām vai pamatvērtības, pašu kapitāla
vērtību - pēc tā tirgus cenas, un atvasinājumu
vērtību - saskaņā ar to pamatojuma instrumentu
nominālo vai tirgus vērtību. Garās un īsās
pozīcijas summē neatkarīgi no to zīmes. ê 93/6/EEK 4. panta
8) punkts (pielāgots) 4. Jāa kāda iestāde ilgāku laiku
pārsniedz vienu vai abus ierobežojumus, ko uzliek 6.
Ö 2. Õ punkta i) un ii) Ö a) un b) Õ apakšpunkti, vai vienu vai abus ierobežojumus, ko uzliek 6. Ö 2. Õ punkta iii) Ö c) Õ apakšpunkts, tai ir
jāizpilda 4. panta 1. punkta Ö a) Õ i) apakšpunkta prasības, nevis Direktīvas 89/647/EEK Ö [2000/12/EK] 75. panta
a) apakšpunkta Õ prasības
attiecībā uz savas tirdzniecības grāmatas
uzņēmējdarbības darījumiem, un par to jāziņo
kompetentajai iestādei. ò jauns 19. pants 1. Saskaņā
ar I pielikuma 14. punktu, parāda vērtspapīriem, ko
izdevusi viena un tā pati iestāde un kas izteikti un finansēti
vietējā valūtā, pēc dalībvalsts ieskatiem var
noteikt 0% svērumu. ê 93/6/EEK 11. panta
2) punkts (pielāgots) 2. NeatkarīgiÖ Atkāpjoties
no Õ no I pielikuma Ö 13. un Õ 14. punkta, dalībvalstis var noteikt īpaša
riska prasības visām obligācijām, kuru
svērums ir 10 % Ö uz kurām
attiecas Õ saskaņā ar Direktīvas Ö [2000/12/EK]
IV pielikuma 1. sadaļas no 65. līdz 67. punkti Õ 89/647/EEK 11. panta 2. punktu, kas vienādi ar pusi no konkrētā
riska prasībāmas, ko piemēro kvalificētiem
posteņiem, kuriem ir tāds pats atlikušais termiņš, kā
šādai obligācijai Ö ko samazina
atbilstīgi Direktīvas [2000/12/EK] VI pielikuma
1. sadaļas 68. punktā dotajiem procentiem Õ. ò jauns 3. Ja,
atbilstoši I pielikuma 52. punktā norādītajam, kompetentā
iestāde apstiprina kādu trešās valsts kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) par piemērotu, citas dalībvalsts
kompetentā iestāde var izmantot šo atzinumu, pati neveicot savu
novērtējumu. 20. pants 1. Atbilstīgi
šīs direktīvas šā panta 2., 3. un 4. punktam un 34. pantam,
Direktīvas [2000/12/EK] 75. panta prasības attiecas
ieguldījumu brokeru sabiedrībām. 2. Atkāpjoties
no 1. punkta, kompetentās iestādes drīkst ļaut
tām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kurām nav
piešķirta atļauja sniegt Direktīvas 2004/39/EK
I pielikuma B iedaļas 3. un 6. punktā uzskaitītos
ieguldījumu pakalpojumus, uzrādīt pašu kapitālu, kas ir
lielāks vai vienāds ar vismaz vienu no šeit zemāk
minētajām summām: (a) kapitāla
prasību summu, kas atbilst Direktīvas [2000/12/EK]
75. panta no a) līdz c) punktiem; (b) šīs
direktīvas 21. pantā norādīto summu. 3. Atkāpjoties
no 1. punkta, kompetentās iestādes drīkst ļaut
tām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kuras, lai gan tur
sākumkapitālu kā tas norādīts 9. pantā,
tomēr ierindojas turpmāk nosauktajās kategorijās,
uzrādīt pašu kapitālu, kas ir lielāks vai vienāds ar summu,
ko veido kapitāla prasība, kuru aprēķina saskaņā
ar prasībām, kas uzskaitītas Direktīvas [2000/12/EK]
75. panta punktos no a) līdz c), un summa, kas noteikta šīs
Direktīvas 21. pantā. (a) ieguldījumu
brokeru sabiedrības, kas uz pašu rēķina veic darījumus,
izpildot vai veicot klienta pasūtījumu, vai ar mērķi
iekļūt ieskaites un norēķinu sistēmā vai atzītā
biržā, ja tās darbojas aģentūras statusā, vai izpilda
klienta pasūtījumu; (b) ieguldījumu
brokeru sabiedrības: (i) kas netur
klientu naudu vai vērtspapīrus, (ii) kas veic
darījumus vienīgi uz pašu rēķina; (iii) kam nav
ārējo klientu; (iv) kuru
norēķini un darījumu izpilde ir mijieskaita iestādes, kas
šos darījumus garantē, pārziņā. 4. Visi
pārējie noteikumi, attiecībā uz operacionālo risku,
kas ir izklāstīti Direktīvas [2000/12/EK] V pielikumā,
joprojām attiecas uz 2. un 3. punktā minētajām
ieguldījumu brokeru sabiedrībām. ê 93/6/EEK IV
pielikums (pielāgots) 21. pants Ieguldījumu firmām
sabiedrībām prasa uzturēt
pašu kapitālu, kas ir vienāds ar ceturto daļu no
iepriekšējā gada fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem. Kompetentas valsts iestādes var
pielāgot šo normatīvu, ja kopš iepriekšējā gada
sabiedrības uzņēmējdarbībā ir būtiskas
pārmaiņas. Ja sabiedrība nav pabeigusi gada
uzņēmējdarbību, ieskaitot tā sākuma dienu,
prasības ir ceturtā daļa no fiksēto pieskaitāmo
izdevumu lieluma, kas ir plānots uzņēmējdarbībai, ja
vien valsts iestādes neprasa šā plāna pielāgojumu. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 2. iedaļa
Konsolidēta prasību piemērošana Õ ò jauns 22. pants 1. Kompetentās
iestādes, kuras aicinātas vai pilnvarotas veikt konsolidētu
uzraudzību grupām, uz kurām attiecas 2. pants,
atsevišķos gadījumos var atteikties no konsolidētas
kapitāla prasību piemērošanas ar nosacījumu, ka: (a) katra,
šādas grupas ieguldījumu brokeru sabiedrība, izmanto
16. pantā sniegto pašu kapitāla definīciju; (b) uz visām
šādas grupas ieguldījumu brokeru sabiedrībām attiecas 20.
panta 2. un 3. punkts; (c) katra
šādas grupas ieguldījumu brokeru sabiedrība individuāli
atbilst 18. un 20. panta uzliktajām prasībām un
vienlaicīgi atskaita no pašu kapitāla jebkuras iespējamās
saistības par labu ieguldījumu brokeru sabiedrībām, finanšu
iestādēm, aktīvu pārvaldīšanas uzņēmumiem,
papildpakalpojumu uzņēmumiem, kurus pretējā
gadījumā konsolidētu; (d) jebkura finanšu
līdzdalības sabiedrība, kas ir mātesuzņēmums
kādai šādas grupas ieguldījumu brokeru sabiedrībai, tur
vismaz tik daudz pašu kapitālu, kas šeit definēts kā
Direktīvas [2000/12/EK] 57. panta punktu no a) līdz h) summa,
kā summa, kas atbilst pilnai jebkuras līdzdalības, pakārtotu
prasījumu un instrumentu, kas minēti
Direktīvas [2000/12/EC]. 57. pantā, uzskaites
vērtībai, attiecībā uz ieguldījumu brokeru
sabiedrībām, finanšu iestādēm aktīvu
pārvaldīšanas uzņēmumiem, papildpakalpojumu
uzņēmumiem, ko pretējā gadījumā konsolidētu,
un kopējais neparedzēto izdevumu saistības apjoms
ieguldījumu brokeru sabiedrībām, par labu finanšu
iestādēm aktīvu pārvaldīšanas uzņēmumiem,
papildpakalpojumu uzņēmumiem, ko pretējā gadījumā
konsolidētu; Ja pirmās
daļas nosacījumi ir izpildīti, katrai ieguldījumu brokeru
sabiedrībai ir sistēma, lai grupas ietvaros uzraudzītu un
kontrolētu visu finanšu līdzdalības sabiedrību,
ieguldījumu brokeru sabiedrību, finanšu iestāžu, aktīvu
pārvaldīšanas uzņēmumu un papildpakalpojumu
uzņēmumu kapitāla avotus un finansējumu. 2. Atkāpjoties
no no 1. punkta, kompetentās iestādes drīkst ļaut finanšu
līdzdalības sabiedrībām, kas ir mātes
uzņēmums kādai šādas grupas ieguldījumu brokeru
sabiedrībai, izmantot vērtību, kas ir zemāka, par 1. punkta
d) apakšpunktā aprēķināto, bet ne zemāka par 18. un
20. pantā individuāli uzlikto summu ieguldījumu brokeru
sabiedrībām, finanšu iestādēm aktīvu
pārvaldīšanas uzņēmumiem, papildpakalpojumu
uzņēmumiem, ko pretējā gadījumā konsolidētu
un kopējais neparedzēto izdevumu saistības apjoms
ieguldījumu brokeru sabiedrībām, par labu finanšu
iestādēm aktīvu pārvaldīšanas uzņēmumiem,
papildpakalpojumu uzņēmumiem, ko pretējā gadījumā
konsolidētu. Šajā punktā finanšu institūciju, aktīvu
pārvaldīšanas uzņēmumu, papildpakalpojumu
uzņēmumu kapitāla prasība ir nosacīta kapitāla
prasība. ê 93/6/EEK 7. panta
5) un 6) punkts (pielāgots) 23. pants Kompetentajām iestādēm
jāprasa, lai grupā esošās ieguldījumusabiedrības,
kuras atbrīvotas no saistībām saskaņā ar 20. Ö 22 Õ punkta noteikumiem,
ziņotu par šiem riskiem, ieskaitot riskus, kas saistīti ar to
kapitāla struktūru, avotiem un finansējumu, kas varētu
apdraudēt to finansiālo stāvokli. Ja kompetentās
iestādes pēc tam uzskata, ka šo ieguldījumu sabiedrību finansiālais
stāvoklis nav pietiekami aizsargāts, tās pieprasa šīm
sabiedrībām veikt pasākumus, vajadzības gadījumā
arī ierobežojot kapitāla nodošanu no šādām
sabiedrībām grupas dalībniekiem. Ja kompetentās iestādes neizpilda
pienākumu veikt konsolidētu uzraudzību, kas noteikta Ö 22.
pantā Õ 4. punktā, tām jāveic citi piemēroti
pasākumi, lai uzraudzītu visas grupas risku, proti, riska
darījumus, ieskaitot visus uzņēmumus, kuri neatrodas
dalībvalstī. ò jauns Ja kompetentās iestādes neizpilda pienākumu veikt
konsolidētu uzraudzību, kas noteikta 22. punktā,
individuāli turpina piemērot Direktīvas [2000/12/EK]
V sadaļas 5. nodaļu un, attiecībā uz
ieguldījumu brokeru sabiedrību uzraudzību, individuāli
turpina piemērot Direktīvas [2000/12/EK] 124. pantu. ê 93/6/EK 7.
panta 7) līdz 9) punkts 7. Dalībvalstis atsevišķi vai daļēji vienoti var
atcelt prasību piemērošanu, kas uzliktas 4. un 5. pantā,
iestādei, kura, būdama mātes uzņēmums, ir
pakļauta konsolidētai uzraudzībai, kā arī visiem šādas
iestādes meitas uzņēmumiem, kas ir pakļauti
dalībvalstu atļaujām un uzraudzībai un uz kuriem attiecas
konsolidēta tās iestādes uzraudzība, kura ir to mātes
uzņēmums. Tās pašas tiesības atteikties jāpiešķir, ja
mātes uzņēmums ir finanšu pārvaldītāja
sabiedrība, kuras galvenā mītne atrodas tajā pašā
dalībvalstī, kur iestāde, ar nosacījumu, ka tā
pakļauta tādai pašai uzraudzībai kā
kredītiestādes vai ieguldījumu sabiedrības, jo īpaši
prasībām, ko uzliek 4. un 5. pants. Abos gadījumos, ja tiek īstenotas tiesības atteikties,
jāveic pasākumi, lai grupā nodrošinātu pietiekamu pašu
kapitāla piešķiršanu. 8. Ja iestāde, kuras mātes uzņēmums ir
iestāde, kas ir atļauta un atrodas citā dalībvalstī,
kompetentās iestādes, kas izsniegušas šo atļauju, šai
iestādei atsevišķi vai, vajadzības gadījumā,
daļēji vienoti piemēro noteikumus, kas izklāstīti 4.
un 5. pantā. 9. Neatkarīgi no 8. punkta, kompetentās iestādes, kas ir
atbildīgas par tāda meitas uzņēmuma atļaušanu, kura
mātes uzņēmums ir iestāde, ar divpusēju nolīgumu
var deleģēt atbildību par meitas uzņēmuma
kapitāla pietiekamības un riska darījumu uzraudzīšanu
kompetentajām iestādēm, kuras atļāvušas un uzrauga
mātesuzņēmumu. Komisija jāinformē par šādu
nolīgumu esamību un to saturu. Šādu informāciju tā
nodod citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm, Banku
konsultatīvajai padomei un Padomei, izņemot gadījumu, ja
tās ir grupas, uz kurām attiecas 3. punkts. ò jauns 24. pants Atkāpjoties no
2. panta 2. punkta, kompetentās iestādes var atbrīvot
ieguldījumu brokeru sabiedrības no šeit noteiktās
konsolidētās kapitāla prasības, ar nosacījumu, ka
visas šīs grupas ieguldījumu brokeru sabiedrības pieder pie
ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas minētas 20. panta
2. punktā, un grupā nav iekļautas kredītiestādes. Ja pirmās
daļas prasības ir izpildītas, mātesuzņēmumam
jāuzrāda pašu kapitāls, kas vienmēr ir lielāks vai
vienāds ar augstāko no šādām divām
konsolidētām prasībām, kas aprēķinātas
kā norādīts šīs nodaļas 3. iedaļā; (a)
kapitāla
prasību summa, kas ietverta Direktīvas [2000/12/EK] 75. panta no
a) līdz c) punktos; (b)
21. pantā
noteiktā summa. 25. pants Atkāpjoties no
2. panta 2. punkta, kompetentās iestādes var atbrīvot
ieguldījumu brokeru sabiedrības no šeit noteiktās
konsolidētās kapitāla prasības, ar nosacījumu, ka
visas šīs grupas ieguldījumu brokeru sabiedrības pieder pie
ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas minētas 20. panta
2. un 3. punktā, un grupā nav iekļautas
kredītiestādes. Ja pirmās
pakārtotās daļas prasības ir izpildītas, mātes
ieguldījumu brokeru sabiedrībai jāuzrāda pašu
kapitāls, kas vienmēr ir lielāks vai vienāds par
prasību summu, kas iegūta, summējot še turpmāk
konsolidētās prasības, kas aprēķinātas saskaņā
ar šīs nodaļas 3. iedaļu: prasības attiecībā uz
pašu kapitālu, kas paredzētas Direktīvas [2000/12/EK] 75. panta
a) līdz c) apakšpunktā un 21. pantā paredzētā summu. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 3.
iedaļa Õ calculating Ö konsolidētu
prasību aprēķināšana Õ ê 98/31/EK 1. panta
4. punkts (pielāgots) 26. pants 1. Ja 20. un
22. punktā paredzētās atteikšanās tiesības netiek
izmantotas, kompetentās iestādes tālab, lai
aprēķinātu I un VIII pielikumā
norādītās kapitāla normas un konsolidētos riska
darījumus klientiem, kas noteikti Ö no
28. līdz 32. pantam Õ I, un VI un VIII
pielikumā, var pieļaut, ka pozīcijas vienas iestādes
tirdzniecības grāmatā kompensē pozīcijas citas
iestādes tirdzniecības grāmatā saskaņā ar Ö 28. līdz
32. pantu un Õ I, VI un VIII pielikumā izklāstītajiem
noteikumiem. Turklāt, tās var pieļaut, ka vienas
iestādes ārvalstu valūtas pozīcijas kompensē citas
iestādes valūtas pozīcijas saskaņā ar III un/vai VIII pielikumā izklāstītajiem noteikumiem.
Tās var arī pieļaut, lai vienas iestādes preču
pozīcijas kompensē citas iestādes preču pozīcijas
saskaņā ar Ö IV Õ VII un/vai VIII
pielikumā izklāstītajiem noteikumiem. ê 93/6/EEK 7. panta
11) punkts (pielāgots) 2. Kompetentās iestādes var
pieļaut arī trešās valstīs
izvietotu uzņēmumu tirdzniecības grāmatas un ārvalstu
valūtu vai preču pozīciju kompensēšanu, ja vienlaicīgi
tiek izpildīti šādi nosacījumi: i) (a) šie uzņēmumi ir
atļauti trešā valstī un vai nu atbilst definīcijai par
kredītiestādēm, kas izklāstīta Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 77/780/EEK 1. Ö 4. panta
1. punktā Õ pantā, vai arī ir atzītas trešās
valsts ieguldījumu sabiedrības; ii) (b) šādi uzņēmumi atsevišķi izpilda noteikumus par
kapitāla pietiekamību, kas līdzīgi šajā
direktīvā noteiktajiem; iii)(c) minētajās
valstīs nav noteikumu, kas varētu būtiski ietekmēt
līdzekļu nodošanu grupas iekšienē. ê 93/6/EEK 7. panta
12) punkts (pielāgots) 3. Kompetentās iestādes var
arī atļaut 10. Ö 1. Õ punktā noteikto
kompensēšanu iestāžu starpā grupas iekšienē, ko
atļāvusi attiecīgā dalībvalsts, ar nosacījumu,
ka: i) (a) grupā ir pietiekama
kapitāla piešķiršana; ii) (b) pārvaldes,
juridiskā vai līgumu sistēma, kurā iestādes darbojas,
nodrošina savstarpēju finansiālu atbalstu grupas iekšienē. ê 93/6/EEK 7. panta 13) punkts
(pielāgots) 4. Tāpat kompetentās
iestādes var atļaut 10. Ö 1. Õ punktā noteikto
kompensāciju starp iestādēm grupas iekšienē, kas atbilst 12. Ö 3. Õ punkta
nosacījumiem, un iestādē, kas ietilpst tajā pašā
grupā un ir atļauta citā dalībvalstī, ar
nosacījumu, ka šai iestādei ir jāpilda kapitāla
pietiekamības prasības, ko Ö individuāli Õ atsevišķi uzliek 4. un 5.
Ö 18. 20. un
28. Õ pants. ê 93/6/EEK 7.
panta 14) un 15) punkts (pielāgots) 27. pants 1. Aprēķinot
konsolidēto pašu kapitālu, pamatojoties uz kopsavilkumu,
jāpiemēro Direktīvas 89/299/EEK Ö [2000/12/EK]
65. Õ 5. pants. 2. Kompetentās iestādes, kas
ir atbildīgas par konsolidētu uzraudzību, var atzīt par
derīgām noteiktas pašu kapitāla definīcijas, kas
saskaņā ar IV pielikumu ir
piemērojamas iestādēm, veicot to konsolidētā pašu
kapitāla aprēķināšanu. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 4.
iedaļa Õ Ö LIELU RISKA
DARĪJUMU UZRAUDZĪBA UN KONTROLE Õ ê 93/6/EEK 5. panta
1) punkts (pielāgots) 28. pants 1. Iestādes uzrauga un
kontrolē savus riska darījumus saskaņā ar Ö Direktīvas [2000/12/EK] 106.
līdz 118. pantu Õ Direktīvu 92/121/EEK. ê 98/31/EK 1. panta
3. punkts (pielāgots) 2. Ö Atkāpjoties
no 1. punkta, Õ Neatkarīgi iestādes, kas kapitāla normas
tirdzniecības grāmatas uzņēmējdarbībai
aprēķina saskaņā ar I un II pielikumu un vajadzības
gadījumā ar VIII pielikumu, uzrauga un
kontrolē savus riska darījumus saskaņā ar Direktīvasu Ö [2000/12/EK] 106.
līdz 118. pantu Õ 92/121/EEK, ievērojot šīs direktīvas no 27. līdz 30. pantam Ö no 29 līdz
32. pantam Õ noteiktos
grozījumus. ò jauns 3. Līdz
2007. gada 31. decembrim Komisija iesniegs Eiropas Parlamentam un
Padomei ziņojumu par šīs nodaļas pielietošanu, pievienojot
atbilstošus priekšlikumus. ê 93/6/EEK VI pielikuma
2) punkts (pielāgots) ð jauns 29. pants 1. Riska darījumus ar
atsevišķiem klientiem, kas ir tirdzniecības grāmatā,
aprēķina, summējot i), ii) un iii)
posteņus: i) (a) iestādes garo
pozīciju pārpalikumu, ja tas ir pozitīvs, pār
īsajām pozīcijām visos attiecīgā klienta
izdotajos finanšu instrumentos Ö ar Õ (visu dažādo instrumentu neto pozīciju
aprēķina saskaņā ar I pielikumā noteiktajām
metodēm); ii) (b) ja paraksta (garantē)
parādu vai pašu kapitāla dokumentu;
iestādes riska darījumi ir tā neto riska
darījumi;;
(kurus aprēķina, atskaitot tās parakstītās
pozīcijas, uz kurām parakstījušās vai kuras otrreiz
parakstījušas trešās personas uz formālu līgumu pamata), ko
mazina I pielikuma 39. punktā noteiktie faktori. iii)(c) riska darījumi, kas radušies ar attiecīgo klientu
noslēgto darījumu, vienošanos un līgumu dēļ, kas
minēti II pielikumā, šādus riska darījumus
aprēķina tā, kā noteikts šajā pielikumā, ð par riska darījumu
vērtības aprēķināšanu ï darījumu otras puses riskam
nepiemērojot riska svērumu. Ö Apakšpunkta
b) nozīmē, neto riska darījumus aprēķina,
atskaitot tās parakstītās pozīcijas, uz kurām
parakstījušās vai kuras otrreiz parakstījušas trešās personas
uz formālu līgumu pamata, ko mazina I pielikuma 41. punktā
noteiktie faktori. Õ Ö Apakšpunkta b)
nozīmē, Õ Llīdz
tālākai saskaņošanai kompetentās iestādes prasa, lai
iestādes izveidotu sistēmas, kas uzraudzītu un kontrolētu
parakstītos riska darījumus laikā no brīža, kad sākas
saistības, līdz pirmajai darba dienai, ņemot vērā
attiecīgajos tirgos pastāvošā riska veidu;. ð Apakšpunkta c) nozīmē
Direktīvas [2000/12/EK] 84. līdz 89. pantu neiekļauj
šīs direktīvas II pielikuma 5. punkta. atsaucē. ï ê 93/6/EEK VI pielikuma
3) punkts (pielāgots) 2. Pēc tam
Ttirdzniecības
grāmatā savienotu klientu grupu riska darījumus
aprēķina, summējot grupas atsevišķu klientu riska
darījumus, kā aprēķināts 12. punktā. ê 93/6/EEK VI pielikuma
4) punkts (pielāgots) 30. pants 1. Kopējos riska darījumus
atsevišķiem klientiem vai savienotu klientu grupām
aprēķina, summējot riska darījumus, kas rodas
tirdzniecības grāmatā, un pozīcijas, kas rodas ārpus
tirdzniecības grāmatas, ņemot vērā Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 92/121/EEK 4. Ö no 112.
līdz 117. pantu Õ panta 6. līdz 12. punktu. Lai aprēķinātu riska darījumu
ārpus tirdzniecības grāmatas, iestādes ņem riska
darījumu, kas rodas no aktīviem, kurus atskaita no pašu kapitāla
kā nulli, pamatojoties uz Ö 13. panta
2. punkta d) apakšpunktu Õ V pielikuma 2. punkta d) apakšpunktu. ê 93/6/EEK VI pielikuma
5) punkts (pielāgots) ð jauns 2. Par iestāžu kopējiem
riska darījumiem atsevišķiem klientiem un saistītu klientu
grupām, ko aprēķina saskaņā ar 4. punktu, ziņo
saskaņā ar Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 92/121/EEK 3. Ö 110. Õ pantu. ð Citādi kā repo
darījumiem, vērtspapīru vai preču aizdevuma vai
aizņēmuma darījumos liela riska darījumu
aprēķināšanai atsevišķiem klientiem un saistītu
klientu grupām, ziņojuma sniegšanas mērķiem neiekļaus
atzinumu par kredītrisku samazināšanu. ï ê 93/6/EEK VI pielikuma
6) punkts (pielāgots) 3. Atsevišķa klienta vai
saistītu klientu grupu riska darījumu summu ierobežo
saskaņā ar Direktīvas Ö [2000/12/EK] no
111. līdz 117. pantuÕ 92/121/EEK 4. pantu, ievērojot tās pašas
direktīvas 6. panta pārejas noteikumus. ê 93/6/EEK VI pielikuma
7) punkts (pielāgots) 4. Neatkarīgi
no 6. Ö Atkāpjoties
no 3. Õ punkta,
kompetentās iestādes var atļaut aktīvus, kurus veido
prasības un citi riska darījumi pret ieguldījumu
sabiedrībām, atzītām trešo valstu ieguldījumu
sabiedrībām un atzītām klīringa iestādēm un
finanšu instrumentu biržām, noteikts Direktīvas Ö [2000/12/EK]
113. panta 2. punkta i) apakšpunktā, 115. panta 2. punktā un 116.
pantā Õ 92/121/EEK 4. panta 7. punkta i)
apakšpunktā, 9. un 10. punktā. ê 93/6/EEK VI pielikuma
8) punkts (pielāgots) 31. pants Kompetentās iestādes var atļaut
pārsniegt ierobežojumus, kas noteikti Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 92/121/EEK 4. pantā, Ö 111. līdz
117. pantā, Õ ja vienlaikus tiek ievēroti šādi nosacījumi: 1. (a) ārpus tirdzniecības
grāmatas klienta vai attiecīgās klientu grupas riska
darījumi nepārsniedz ierobežojumus, kas noteikti Ö [Direktīvas
2000/12/EK] no 111. līdz 117. pantam Õ Direktīvā 92/121/EEK un kas
aprēķināti attiecībā uz pašu kapitālu, kā
noteikts Direktīvā Ö [2000/12/EK] Õ 89/299/EEK, tā, ka atlikums rodas vienīgi
tirdzniecības grāmatā; 2.(b) Ö iestāde Õ sabiedrība atbilst papildu kapitāla
normatīvam, pārsniedzot ierobežojumus, kas noteikti Direktīvas 92/121/EEK Ö [2000/12/EK] Õ 4. Ö 111. Õ panta 1. un 2.
punktā, Ö kas
aprēķināti saskaņā ar šīs direktīvas VI
pielikumu Õ; 3.(c) ja
kopš brīža, kad pārsniegums parādījies, pagājušas ne
vairāk kā 10 dienas, klientu vai attiecīgo saistītu klientu
grupu tirdzniecības grāmatu riska darījumi nedrīkst
pārsniegt 500 % no iestādes pašu kapitāla; 4.(d) visi
pārsniegumi, kas pastāv ilgāk par 10 dienām, kopumā nedrīkst
pārsniegt 600 % no iestādes pašu kapitāla; 5 .(e) iestādes
reizi trijos mēnešos ziņo kompetentajām iestādēm par
visiem gadījumiem, kad iepriekšējos trijos mēnešos
pārsniegti Direktīvas 92/121/EEK Ö [2000/12/EK] Õ 4. Ö 111. Õ panta 1. un
2. punktā noteiktie ierobežojumi. Attiecībā uz e) apakšpunktu, vVisos
gadījumos, kad pārsniegti ierobežojumi, par pārsnieguma apjomu
un attiecīgā klienta vārdu jāziņo. ê 93/6/EEK VI pielikuma
9) un 12) punkts (pielāgots) 32. pants 1. Kompetentās iestādes
nosaka procedūras, par ko tās ziņo Padomei
un Komisijai, lai novērstu to, ka iestādes tīši
izvairās no papildu kapitāla prasībām, kurus
pretējā gadījumā tās piemērotu riska
darījumiem, kas pārsniedz ierobežojumus, kas noteikti Direktīvas
92/121/EEK Ö [2000/12/EK] Õ 4. Ö 111. Õ panta 1. un 2.
punktā, ja šīs pozīcijas ir uzturētas ilgāk par 10
dienām, uz laiku minētas pozīcijas pārsūtot citai sabiedrībai
neatkarīgi no tā, vai tā pieder tai pašai grupai vai ne un/vai
veicot mākslīgus darījumus, lai pozīciju uz 10 dienām
izslēgtu un radītu jaunu riska darījumu. Iestādes
uztur sistēmas, kas nodrošina, ka par visiem pārvedumiem ar šādu
iedarbību tūlīt tiek ziņots kompetentajām
iestādēm. Kompetentās iestādes dara zināmas Ö Padomei
un Õ Komisijai šīs
procedūras. Iestādes uztur sistēmas, kas nodrošina,
ka par visiem pārvedumiem ar šādu iedarbību tūlīt tiek
ziņots kompetentajām iestādēm. 2. Kompetentās iestādes tām iestādēm, kurām ļauts
izmantot citu pašu kapitāla Ö noteikšanu Õ definīciju saskaņā ar Ö 13. panta
2. punktu Õ V pielikuma 2. punktu, var atļaut izmantot šo definīciju Ö noteikšanu Õ Ö 30. panta
2. punkta, 30. panta 3. punkta un 31. panta Õ šā pielikuma 5., 6. un 8. punkta
vajadzībām, ar nosacījumu, ka attiecīgajām
iestādēm turklāt pieprasa izpildīt papildu
pienākumu, ko uzliek Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 92/121/EEK 3. un 4. Ö 110. līdz
117. Õ pants
attiecībā uz riska darījumiem, kuri rodas, izmantojot pašu
kapitālu ārpus tirdzniecības grāmatām, kā noteikts
Direktīvā 89/299/EEK Ö [2000/12/EK] Õ. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 5.
iedaļa Õ POZĪCIJU VĒRTĪBU NOTEIKŠANA
ZIŅOŠANAI 33. pants ò jauns 1. Visas
tirdzniecības portfeļa pozīcijas ir pakļautas
piesardzīgas novērtēšanas noteikumiem, kā tas
norādīts VII pielikuma B daļā. Šie noteikumi
prasa, lai iestādes nodrošinātu to, ka vērtības, kas izmantotas
katrai atsevišķai tirdzniecības portfeļa pozīcijai,
atbilstoši atspoguļo pašreizējo tirgus vērtību. Šai
vērtībai jābūt ar zināmu noteiktības pakāpi,
ņemot vērā tirdzniecības portfeļa pozīciju
dinamisko raksturu, saprātīgas piesardzības prasības un
kapitāla prasību lietošanas veidu un mērķi
attiecībā uz tirdzniecības portfeļa pozīcijām. 2. Vismaz
reizi dienā, pozīcijas novērtēs no jauna. ê 93/6/EEK 6. pants
(pielāgots) 1. Katras dienas
tirdzniecībai iestādes ved savas tirdzniecības grāmatas, ja
vien uz tām neattiecas 4. panta 6. punkts. 23. Ja
nav brīvi pieejamu tirgus cenu, piemēram,
darījumos ar jaunām vērtspapīru emisijām
sākotnējā tirgū, kompetentās iestādes
drīkst neievērot prasības, ko uzliek 1. Ö un 2. Õ punkts, un
prasīt, lai vērtības noteikšanai iestādes izmantotu
alternatīvas metodes, ar nosacījumu, ka šīs metodes ir
pietiekami pārdomātas un kompetento iestāžu apstiprinātas. ê 93/6/EEK VIENOTĀ
UZRAUDZĪBA ò jauns PIEMĒROŠANAS
JOMA ê 96/3/EEK 7. pants Vispārīgi principi ê 98/31EK 7. panta
10) punkts 10. Ja 7. un 9. punktā paredzētās atteikšanās
tiesības netiekizmantotas, kompetentās iestādes tālab, lai
aprēķinātu I unVIII pielikumā norādītās
kapitāla normas un konsolidētosriska darījumus klientiem, kas
noteikti I, VI un VIII pielikumā,var pieļaut, ka pozīcijas
vienas iestādes tirdzniecības grāmatākompensē
pozīcijas citas iestādes tirdzniecības grāmatā saskaņā
ar I, VI un VIII pielikumā izklāstītajiem noteikumiem. Turklāt, tās var pieļaut, ka
vienas iestādes ārvalstu valūtas pozīcijas kompensē
citas iestādes valūtas pozīcijas saskaņā ar III un/vai
VIII pielikumā izklāstītajiem noteikumiem. Tās var arī
pieļaut, lai vienas iestādes preču pozīcijas kompensē
citas iestādes preču pozīcijas saskaņā ar VII un/vai
VIII pielikumā izklāstītajiem noteikumiem. ò jauns 6. iedaļa riska vadība
un kapitāla novērtējums 34. pants Kompetentās
iestādes prasa, lai katra ieguldījumu brokeru sabiedrība
ievērotu kā Direktīvas 2004/39/EK 13. panta
prasības, tā arī Direktīvas [2000/12/EK] 22. un
123. panta prasības. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 7.
iedaļa Õ PRASĪBA SNIEGT ZIŅOJUMUS ê 93/6/EEK 8. pants
(pielāgots) 35. pants 1. Dalībvalstis prasa, lai
ieguldījumu sabiedrības un kredītiestādes to mītnes
dalībvalsts kompetentajām iestādēm sniegtu visas
ziņas, kas vajadzīgas, lai novērtētu to atbilstību
noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu.
Dalībvalstis arī nodrošina, ka iestāžu iekšējais kontroles
mehānisms un administratīvā un grāmatvedības
procedūra vienmēr ļauj pārbaudīt iestāžu
atbilstību šiem noteikumiem. 2. Ieguldījumu sabiedrībasu pienākums ir ziņot kompetentajām iestādēm
tā, kā pēdējās nosaka, vismaz reizi mēnesī,
ja tās ir sabiedrības, uz kurām attiecas 3.
panta 3. punkts Ö 9. pants Õ, vismaz reizi
trīs mēnešos, ja tās ir sabiedrības, uz kurām attiecas
3. Ö 5. Õ panta 1. punkts, un
vismaz reizi sešos mēnešos, ja tās ir sabiedrības, uz kurām
attiecas 3. Ö 5. Õ panta
2. punkts. 3. Neatkarīgi no 2. punkta,
ieguldījumu sabiedrībām, uz kurām attiecas 3. Ö 5. Õ panta 1. un 3. Ö 9. Õ punkts, vienoti vai
daļēji vienoti jāsniedz ziņas tikai reizi katros sešos
mēnešos. 4. Kredītiestāžu
pienākums ir ziņot veidā, kā to noteikušas kompetentās
iestādes un tik bieži, cik to liek Direktīva Ö [2000/12/EK] Õ 89/647/EEK. ê 98/31/EK 1. panta
5. punkts 5. Kompetentās iestādes
uzliek pienākumu iestādēm tūlīt ziņot par visiem
gadījumiem, kuros to darījumu otras puses atpirkuma un
atpakaļpirkuma līgumos vai vērtspapīru un preču aizdevuma
un vērtspapīru vai preču aizņēmuma darījumos
nepilda savus pienākumus. Komisija ne vēlāk kā trīsgadus
pēc 12. pantā norādītā datuma ziņo Padomei par
šādiem gadījumiem un kā tie ietekmē šādus līgumus
un darījumus šajā direktīvā. Šādos ziņojumos
apraksta arī to, kā iestādes izpilda tos 2. panta 6. punkta b)
apakšpunkta i) - v) punkta nosacījumus,kas attiecas uz tām, jo
īpaši v) punkta nosacījumus. Tāpat tā dod sīkas
ziņas par visām nosacītā apjoma izmaiņām
iestāžu tradicionālos aizdevumos un aizdevumos ar atpakaļpirkuma
līgumu un vērtspapīru vai preču aizņēmumu
darījumos. Ja Komisija, pamatojoties uz šo ziņojumu un citu
informāciju, secina, ka ir vajadzīgi papildu aizsargpasākumi,
lai novērstu ļaunprātīgu rīcību, tā izvirza
attiecīgus priekšlikumus. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö VI
NODAĻA Õ Ö 1.
iedaļa Õ KOMPETENTĀS IESTĀDES ê 93/6/EEK 9. pants
(pielāgots) 36. pants 1. Dalībvalstis nosaka valsts
iestādes, kurasām Ö ir
kompetentas Õ, lai jāveiktuc
pienākumusi, ko paredz šī direktīva. Par to
tās informē Komisiju, norādot visu pienākumu
sadalījumu. 2. Šā panta
1. punktā minētajām Ö Kompetentajām Õ valsts
iestādēm jābūt publiskām iestādēm vai
iestādēm, ko valstu likumi vai publiskās iestādes
oficiāli atzīst par piederīgu pie uzraudzības
sistēmas, kas darbojas attiecīgajā dalībvalstī. 3. Attiecīgajām
Ö Kompetentajām Õ valsts
iestādēm jāpiešķir visas to
uzdevumu veikšanai vajadzīgās pilnvaras, jo īpaši tirdzniecības
grāmatu struktūras pārraudzīšanau. 1.
4. Dažādu valstu
kompetentās iestādes cieši sadarbojas, pildot pienākumus, ko
paredz šī direktīva, it sevišķi, ja ieguldījumu
pakalpojumus sniedz kā pakalpojumus vai veidojot nodaļas vienā
vai vairākās dalībvalstīs. Pēc pieprasījuma
tās piegādā viena otrai visas ziņas, kas varētu
veicināt ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu
kapitāla pietiekamības uzraudzību, jo īpaši par
pārbaudēm, vai tās atbilst šīs direktīvā
noteikumiem. Uz visu informācijas apmaiņu starp kompetentajām
iestādēm, kas paredzēta šajā direktīvā
attiecībā uz ieguldījumu sabiedrībām, attiecas
pienākums ievērot profesionālu noslēpumu, ko uzliek
Direktīvas 93/22/EEK 25. pants, un attiecībā uz kredītiestādēm
- pienākumu, ko uzliek Direktīvas 77/780/EEK 12. pants, kas
grozīts ar Direktīvu 89/646/EEK. ò jauns 2.
iedaļa uzraudzība 37. pants 1. Direktīvas
[2000/12/EK] 124. līdz 132. pantu, kā arī 136. un 144. pantu ar
attiecīgajām izmaiņām piemēro ieguldījumu
sabiedrību uzraudzībai, ja: (a) atsauces uz
Direktīvas [2000/12/EK] 6. pantu uzskata par atsaucēm uz
Direktīvas 2004/39/EK 5. pantu; (b) atsauces uz
Direktīvas [2000/12/EK] 22. un 123. pantu uzskata par
atsaucēm uz šīs direktīvas 34. pantu; (c) atsauces uz
Direktīvas [2000/12/EK] 44. līdz 52. pantiem lasāmas
kā atsauces uz Direktīvas 2004/39/EK 54. un 58. pantu; Ja ES mātes finanšu
līdzdalības sabiedrībai meitas uzņēmumi ir gan
kredītiestāde, gan ieguldījumu brokeru sabiedrība, par šo
mātessabiedrības uzņēmumu konsolidēto uzraudzību,
atbildēs viena kompetentā iestāde. 2. Direktīvas [2000/12/EK] 129. panta
2. punktā izklāstītās prasības attiecas arī
uz iestāžu iekšējo modeļu atzīšanu šīs direktīvas
V pielikuma ietvaros. Pirmajā
apakšpunktā minētā atzīšanas perioda ilgums ir seši
mēneši. ê 93/6/EEK 9. panta
4) punkts (pielāgots) 38. pants 1. Dažādu
Vvalstu
kompetentās iestādes cieši sadarbojas, pildot pienākumus, ko
paredz šī direktīva, it sevišķi, ja ieguldījumu
pakalpojumus sniedz kā pakalpojumus vai veidojot nodaļas vienā vai vairākās dalībvalstīs.
Pēc pieprasījuma tās
piegādā viena otrai visas ziņas, kas varētu veicināt ieguldījumu sabiedrību
un kredītiestāžu kapitāla pietiekamības
uzraudzību, jo īpaši par pārbaudēm, vai tās atbilst
šīs direktīvā noteikumiem. 2. Uz visu informācijas
apmaiņu starp kompetentajām iestādēm, kas paredzēta
šajā direktīvā attiecībā uz ieguldījumu
sabiedrībām, attiecasÖ šādi Õ pienākumis
ievērot profesionālu noslēpumu Ö : Õ (a) Ö ieguldījumu
sabiedrībām Õ, ko uzliek Direktīvas Ö 2004/39/EK Õ 93/22/EEK 25. Ö 54. un
58. Õ pants, (b) un attiecībā uz
kredītiestādēm - pienākumu, ko
uzliek Direktīvas Ö [2000/12/EK] Õ 77/780/EEK 12. Ö 44. līdz
52. Õ pants, kas grozīts ar Direktīvu 89/646/EEK. ò jauns VII NODAĻA Informācijas
atklāšana 39. pants Prasības, kas
norādītas Direktīvas [2000/12/EK] V sadaļas 5. nodaļā,
attiecas uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö VIII
NODAĻA Õ Ö 1.
iedaļa Õ ò jauns 40. pants Lai
aprēķinātu minimālās kapitāla prasības
darījuma partnera riskam saskaņā ar šo direktīvu, un
kredītriskam saskaņā ar Direktīvu [2000/12/EK], un,
neierobežojot Direktīvas [2000/12/EK] III pielikuma
2. līdz 6. punkta noteikumus, riska darījumi pret
atzītām trešo valstu ieguldījumu brokeru sabiedrībām
un atzītu mijieskaita iestāžu un biržu riska darījumi tiek
uzskatīti par iestāžu riska darījumiem. 41. pants Līdz
2008. gada 31. decembrim Komisija pārbaudīs, un, ja
nepieciešams, pārskatīs II pielikumā izklāstīto
darījuma partnera risku. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 2.
iedaļa Õ Ö Izpildes pilnvaras Õ ê 93/6/EEK 10. pants
(pielāgots) ð jauns 42. pants 1. Padome
pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu
saskaņā ar Lēmumu 87/373/EEK pieņem vajadzīgos
pielāgojumus, kamēr nav pieņemta nākamā
direktīva, kas nosaka noteikumus, lai šo direktīvu pielāgotu
tehnikas progresam turpmāk uzskaitītajās jomās: Ö Saskaņā
ar 43. panta 2. punktā izklāstīto procedūru
Komisija lemj par grozījumiem šādās jomās: Õ (a) 2. Ö 3. Õ pantā
minēto definīciju skaidrojums, lai nodrošinātu šīs
direktīvas vienādu piemērošanu visā Kopienā, (b) 2. Ö 3. Õ pantā
minēto definīciju skaidrojums, ņemot vērā finanšu
tirgu attīstību, (c) sākumkapitāla summu maiņa, kas noteikta 3. Ö no 5. līdz
9. Õ pantamā,
un 4. Ö 18. Õ panta 6. Ö 2. Õ punktā
minētās summas, ņemot vērā attīstību
ekonomikas un monetārajā jomā, ð (d) ieguldījumu brokeru
sabiedrību kategoriju grozījumi 20 panta 2. un 3. punktā,
ņemot vērā finanšu tirgus attīstību; ï ð (e) 21. pantā minēto
prasību skaidrojums, lai nodrošinātu šīs direktīvas
vienādu piemērošanu visā Kopienā; ï (f) terminoloģijas sakārtošana un definīciju
strukturēšana saskaņā ar turpmākiem tiesību aktiem par
iestādēm un jautājumiem, kas ar to saistīti., ð (g) tehnisko noteikumu grozījumi
no I līdz VII pielikumam, lai ņemtu vērā Kopienas
tiesību aktos noteikto finanšu tirgu, riska aprēķinu,
grāmatvedības standartu vai prasību attīstību. ï ò jauns 43. pants 1. Komisijai
palīdz komiteja. 2. Ja ir
izdarīta atsauce uz šo punktu, jāpiemēro procedūra, kas
izklāstīta Lēmuma 1999/468/EK 5. pantā,
ievērojot 7. panta 3. punktu un 8. pantu. Lēmuma 1999/468/EK
5. panta 6. punktā paredzētais laiks ir trīs mēneši. ê 93/6/EEK (pielāgots) Ö 3.
iedaļa Õ PĀREJAS PERIODA NOTEIKUMI ê 93/6/EEK 11. pants 11. pants 1.
Dalībvalstis var atļaut ieguldījumu sabiedrības, uz
kurām attiecas Direktīvas 93/22/EEK 30. panta 1. punkts, kuru pašu
kapitāls šīs direktīvas piemērošanas dienā ir
mazāks par līmeni, kas norādīts šīs direktīvas 3.
panta 1. un 3. punktā. Pēc tam šādu sabiedrību pašu
kapitālam tomēr jāatbilst šīs direktīvas 3. panta 5.
un 8. punkta nosacījumiem. 2. Neatkarīgi no I pielikuma 14. punkta dalībvalstis var
noteikt īpaša riska prasības visām obligācijām, kuru
svērums ir 10 % saskaņā ar Direktīvas 89/647/EEK 11. panta
2. punktu, kas vienāds ar pusi no konkrētā riska prasības,
ko piemēro kvalificētiem posteņiem, kuriem ir tāds pats
atlikušais termiņš, kā šādai obligācijai. ê 98/31/EK 1. panta
6. punkts (pielāgots) 1. pants Līdz 2006.
gada 31. decembrim dalībvalstis var atļaut to iestādēm
ievērot minimālās izplatīšanas, piedāvājuma un
atklātās (tiešās) likmes, kas ir norādītas tabulā
turpmāk, nevis tās, kas norādītas VII pielikuma 13., 14.,
17. un 18. punktā, ar nosacījumu, ka iestādes pēc to
kompetento iestāžu atzinuma: (i) veic
nozīmīgu uzņēmējdarbību ar precēm; (ii) tām ir
daudzveidīgu preču portfelis; un (iii) tās nav
gatavas izmantot iekšējos modeļus, lai aprēķinātu
preču riska kapitāla normatīvus saskaņā ar VIII
pielikumu. Tabula || Dārgmetāli, (izņemot zeltu) || Parastie metāli || Lauksaimniecības produkti (softs) || Citas preces, tostarp enerģija Izplatīšanas likme % || 1.0 || 1.2 || 1.5 || 1.5 Turēšanas likme % || 0.3 || 0.5 || 0.6 || 0.6 Atklātā (tiešā) likme % || 8 || 10 || 12 || 15 Dalībvalstis dara Komisijai zināmu,
kā tās piemēro šo pantu. ò jauns 44. pants Direktīvas [2000/12/EK]
152. panta 1. līdz 6. punkts, atbilstoši 2. pantam un V
nodaļai, kā arī šīs direktīvas 2. un
3. iedaļām, attiecas uz ieguldījumu brokeru
sabiedrībām, kas aprēķina riska svērto
vērtību šīs direktīvas II pielikuma nozīmē
saskaņā ar 84. līdz 89. pantu, vai operacionālā
riska kapitāla prasības aprēķināšanai pielieto uzlaboto
rādītāju pieeju, kas noteikta šīs direktīvas
105. pantā. 45. pants Līdz
2012. gada 31. decembrim dalībvalstis var piemērot
15 % likmi darbības jomai „tirdzniecība un pārdošana”
tām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kuru attiecīgais
rādītājs tirdzniecības un pārdošanas darbības
jomām ir vismaz 50% no visu to darbības veidu attiecīgajiem
rādītājiem, ko aprēķina saskaņā ar šīs
direktīvas 20. pantu un X pielikuma 2. sadaļu, un Direktīvas [2000/12/EK]
1. līdz 8. punktu. ê 93/6/EEK 12. pants
(pielāgots) ð jauns Ö 4.
iedaļa Õ NOBEIGUMA NOTEIKUMI 46. pants 1. Dalībvalstīs
stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas
vajadzīgi, lai panāktu atbilstību šai direktīvai līdz
datumam, kas noteikts Direktīvas 93/22/EEK 31. panta otrajā
daļā. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. 1. Vēlākais,
2006. gada 31. decembrī, dalībvalstis pieņem un
publicē likumus, noteikumus un administratīvos aktus, kas
vajadzīgi, lai izpildītu 2., 3., 11., 13., 17., 18., 19., 20., 22.,
23., 24., 25., 29., 30., 33., 34., 35., 37., 39., 40., 42., 44., 45., 47. pantu
un I, II, III, V, VII pielikumu. Tās tūlīt dara zināmus
Komisijai minēto noteikumu tekstus un minēto aktu un šīs
direktīvas atbilstības tabulu. Dalībvalstis piemēros šos noteikumus no
2006. gada 31. decembra. Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus,
tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī pievieno šādu
atsauci to oficiālai publikācijai. Ö Bez tam,
tās pievieno paziņojumu, ka atsauces jau esošojos likumos, noteikumos
un administratīvajos aktos uz direktīvām, ko atceļ ar šo
direktīvu, ir jāuzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Õ To, kā veikt šādas atsauces, nosaka
dalībvalstis. 2. Dalībvalstis dara zināmus
Komisijai savu normatīvo un administratīvo aktu galvenos noteikumus ð tekstus ï, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī
direktīva. ò jauns 47. pants 1. Direktīvas [2000/12/EK]
152. panta no 7. līdz 12. punktu saskaņā ar šo
direktīvu piemēro ar attiecīgajām izmaiņām, ja
izpildīti noteikumi, kuri attiecināmi, ja īsteno
Direktīvas [2000/12/EK] 152. panta 7. punktā
minētās izvēles tiesības: (a) Atsauces uz
Direktīvas [2000/12/EK] II pielikuma 6. punktu lasāmas
kā atsauces uz Direktīvas 2000/12/EK 54. un 58. pantu,
jo šī direktīva bija pirms 46. pantā pieminētā
datuma; (b) Ir
jāpiemēro II pielikuma 4. punkta 1. apakšpunkts, jo
tas bija pirms 46. pantā pieminētā datuma; 2. Direktīvas [2000/12/EK]
157. panta 2. punktu atbilstoši 18. un 20. pantam piemēro ar
attiecīgajām izmaiņām. ê 93/6/EEK 13. pants 13. pants Komisija cik drīz vien iespējams iesniedz Padomei priekšlikumus
par kapitāla pietiekamības normatīviem attiecībā uz
preču tirdzniecību, preču atvasinājumiem un kolektīvo
ieguldījumu uzņēmumu vienībām. Padome pieņem lēmumu par Komisijas priekšlikumiem ne
vēlāk kā sešus mēnešus pirms šīs direktīvas
piemērošanas. ò jauns 48. pants Direktīva 93/6/EEK,
kurā grozījumi izdarīti ar direktīvām, kas
uzskaitītas VIII pielikuma A daļā, tiek atcelta,
neierobežojot dalībvalstu pienākumu attiecībā uz
direktīvu transponēšanas termiņiem dalībvalstu tiesību
aktos, atbilstoši VIII pielikuma B daļai. Atsauces uz
atceltajām direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo
direktīvu, un tās jālasa saskaņā ar IX pielikuma
korelācijas tabulu. 49. pants Šī
direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā
pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī. ê 93/6/EEK 14. pants KLAUZULA PAR
PĀRSKATĪŠANU 14. pants Trīs gados
no dienas, kas minēta 12. pantā, Padome pēc Komisijas priekšlikuma
izskata un vajadzības gadījumā pārskata šo direktīvu,
ņemot vērā pieredzi, kas gūta tās piemērošanā,
ņemot vērā jauninājumus tirgū, jo īpaši paveikto
starptautiskos pārvaldes iestāžu forumos. ê 93/6/EEK 15. pants 50. pants Šī direktīva ir adresēta
dalībvalstīm. Briselē, […] Eiropas Parlamenta vārdā Padomes
vārdā priekšsēdētājs priekšsēdētājs […] […] ê 93/6/EEK (pielāgots) ð jauns I PIELIKUMS ð kapitāla
prasības aprēķināšana ï pozīcijas riskam INTRODUCTION Ö VISPĀRĪGI
NOTEIKUMI Õ Saldo aprēķināšana 1. Iestādes garo (īso) pozīciju
pārsvars pār īsajām (garajām) pozīcijām
tajā pašā kapitālā, parādos un konvertējamu
vērtspapīru emisijās un vienādos termiņa līgumos,
iespēju līgumos, galvojumos un nosegtos galvojumos ir šīs
iestādes tīrā pozīcija visos šajos atšķirīgajos
instrumentos. Aprēķinot tīro pozīciju, kompetentās
valsts iestādes atļauj pozīcijas atvasinātajos instrumentos
uzskatīt, kā noteikts 4. līdz 7. punktā, par
pozīcijām segtajā (vai iedomātajā)
vērtspapīrā vai vērtspapīros. Pašas iestādes
parāda dokumentus neņem vērā, aprēķinot
konkrēto risku saskaņā ar 14. punktu. 2. Nedrīkst atļaut saldo
aprēķinu starp konvertējošo un kompensējošo pozīciju
dokumentā, kas to sedz, ja vien kompetentās iestādes
nepieņem pieeju, saskaņā ar kuru tiek ņemta vērā
iespēja, ka dažus konvertējamus vērtspapīrus konvertē
ar aprēķinu vai arī nosaka kapitāla pietiekamības
normas, lai segtu visus zaudējumus, ko varētu izraisīt
konvertēšana. 3. Visas tīrās pozīcijas,
neatkarīgi no to pazīmēm, katru dienu pirms summēšanas
jākonvertē iestādes pārskata valūtā pēc
dominējošā dienas valūtas maiņas kursa. Īpaši instrumenti ê 93/6/EK (pielāgots) è1 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 1. pielikuma a) punkts 4. Procentu termiņa darījumus,
iepriekšējas (termiņa) likmes darījumus (FRA) un termiņa
saistības par parāda dokumentu pirkšanu vai pārdošanu uzskata
par garo un īso pozīciju apvienojumu. Tādējādi
garās procentu termiņa darījumu pozīcijas uzskata par
apvienotu aizņēmumu, kura termiņš sākas termiņa
līguma piegādes dienā, un par aktīvu turēšanu, kuras
termiņš līdzinās instrumenta vai iedomātās
pozīcijas termiņam, kas pamato attiecīgo termiņa
līgumu. Līdzīgi pārdotu FRA līgumu uzskata par garo
pozīciju, kuras termiņš atbilst norēķinu dienai, kurai
pieskaitīts līguma termiņš, un īso pozīciju, kuras
termiņš atbilst norēķinu dienai. Gan aizņēmumu, gan
aktīvu turēšana iekļauj 1. tabulas Ö pirmajā
kategorijā Õ centrālās valdības slejā, kas
minēta 14. punktā, lai aprēķinātu kapitālu, kas
vajadzīgs, lai nodrošinātos pret procentu termiņa darījumu
un FRA risku. Termiņa saistības pirkt parāda dokumentus uzskata
par aizņēmuma, kura termiņš sākas piegādes dienā,
un garo (tūlītēju) pozīciju apvienojumu pašā
parāda dokumentā. Aizņēmumu iekļauj 1. tabulas Ö pirmajā
kategorijā Õ centrālās valdības slejā Ö 14. punktā Õ, konkrētā riska dēļ,
parāda dokumentu iekļauj tās pašas tabulas tajā ailē,
kas tam ir piemērota. è1 --- ç ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 1. pielikuma a) punkts (pielāgots) Kompetentās iestādes var atļaut
biržā tirgojamiem termiņa līgumiem kapitāla prasības,
kas ir vienādas ar normatīvu, ko prasa birža, ja tās
pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska aprēķinu,
kas ir saistīts ar termiņa līgumu, un tas ir vismaz vienāds
ar standartizēta nākotnes darījuma kapitāla
normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas
izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai
piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Līdz 2006. gada 31.
decembrim kKompetentās iestādes var atļaut arī kapitāla
prasības šajā punktā minētā tipa ārpusbiržas
(OTC) atvasinājumu līgumiem, par kuriem norēķinu veic
klīringa iestāde, ko tās atzīst par vienādu
normatīvam, ko prasa klīringa iestāde, ja tās
pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska
aprēķinu, kas saistīts ar atvasinājuma līgumu, un tas
ir vismaz vienāds ar konkrētā līguma kapitāla
normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas
izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai
piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. ê 93/6/EEK 2. panta
22) punkts šīs direktīvas I pielikuma 4.
punktā «garā pozīcija» ir pozīcija, kurā kāda
iestāde ir noteikusi procentu likmi, kuru tā saņems kādreiz
nākotnē, un «īsā pozīcija» ir pozīcija, kurā
tā noteikusi procentu likmi, ko tā izmaksās kādreiz
nākotnē;ê 98/31/EC Art.
1.1(a) ê 93/6/EEK 5. Procentu likmju izvēles, parāda
dokumentus, pašu kapitālu, pašu kapitāla rādītājus,
finanšu termiņa līgumus, apmaiņu un ārvalstu valūtas
uzskata par pozīcijām, ja to vērtība atbilst seguma
dokumenta summai, uz kuru iespēju līgums attiecas, kuru šā
pielikuma nolūkos reizina ar tā delta koeficientu. Pēdējās
var tikt aprēķinātas pret visām kompensējošām
pozīcijām, kas attiecas uz identiskiem seguma vērtspapīriem
vai atvasinājumiem. Izmanto attiecīgās biržas delta koeficientu,
ko aprēķina kompetentas iestādes vai, ja tas nav pieejams,
kā arī ārpusbiržas iespēju līgumos, delta koeficientu,
ko aprēķina pati iestāde, ja kompetentā iestāde
atzīst, ka iestādes izmantotais modelis ir pamatots. Tomēr kompetentās iestādes var
noteikt, ka iestādes pašas aprēķina to delta koeficientus,
izmantojot metodoloģiju, ko nosaka kompetentās iestādes. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 1. pielikuma b) punkts (pielāgots) Kompetentās
iestādes prasa, lai Ppārējais
risks, izņemot delta koeficientu, kas ir saistīts ar izvēli
līgumiem, būtu Ö ir Õ nodrošināts.
Kompetentās iestādes var atļaut, ka kapitāla
pietiekamības prasības biržās termiņa darījumiem
atbilst normatīvam, kuru pieprasa birža, ja tās pilnībā
apmierina tas, ka tiek sniegts ar termiņu saistīts riska precīzs
aprēķins, un tas ir vismaz vienāds ar iespēju līguma
kapitāla prasībām, ko aprēķina pēc metodes, kas
izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai
piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Līdz
2006. gada 31. decembrim Kkompetentās iestādes var
atļaut arī kapitāla prasības ārpusbiržas iespēju
līgumiem, par kuriem norēķinu veic klīringa iestāde,
ko tās atzīst par vienādu normatīvam, ko prasa
klīringa iestāde, ja tās pilnībā apmierina tas, ka
tā veic precīzu riska aprēķinu, kas saistīts ar attiecīgu
iespēju līgumu un tas ir vismaz vienāds ar konkrētā
iespēju līguma kapitāla prasībām, ko
aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta turpmāk
šajā pielikumā vai, piemērojot iekšējo modeļu metodi,
kas aprakstīta VIII pielikumā. Bez tam
tās var atļaut iegādāta biržā tirgojama vai
ārpusbiržas iespēju līguma kapitāla prasības, kas ir
vienādas ar tā pamatojuma instrumenta kapitāla
prasībām, ar nosacījumu, ka tie nepārsniedz iespēju
līguma tirgus vērtību. Rakstīta ārpusbiržas
iespēju līguma kapitāla normatīvus nosaka atbilstīgi
instrumentam, kas to pamato (sedz). ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 1. pielikuma c) punkts 6. Ar parāda instrumentu un akciju
garantijām rīkojas tāpat kā ar iespēju līgumiem
saskaņā ar 5. punktu. ê 93/6/EEK 7. Apmaiņu procentu likmju riska
nolūkiem novērtē tāpat kā bilances instrumentus.
Tādējādi uzskata, ka procentu likmes apmaiņā,
kurā iestāde saņem mainīgas procentu likmes un maksā
noteiktas procentu likmes, līdzinās garajai pozīcijai
mainīgas procentu likmes instrumentā, kura termiņš atbilst
laikam līdz nākošajai procentu likmes noteikšanai, kā arī
īsajai pozīcijai noteiktas procentu likmes instrumentā, kura
termiņš atbilst paša apmaiņas darījuma termiņam. ò jauns 8. Kredītu
atvasinātajiem instrumentiem, ja nav norādīts citādi,
izmanto atvasinātā kredīta līguma nosacīto summu.
Aprēķinot tirgus riska kapitāla prasību pusei, kura
uzņemas kredītrisku („nodrošinājuma devējs”),
pozīcijas nosaka šādi: Kopējās
peļņas mijmaiņas darījums rada atsauces saistības vispārējā
tirgus riska garo pozīciju un valsts obligācijas
vispārējā tirgus riska īso pozīciju, kurai
saskaņā ar Direktīvas [2000/12/EK] VI pielikumu riska
svērums ir 0 %. Bez tam tiek radīta garā pozīcija
attiecībā uz noteiktās saistības specifisko risku. Kredītsaistību
nepildīšanas mijmaiņas līgums nerada vispārējā
tirgus riska pozīciju. Specifisko risku dēļ, iestādei ir
jāatzīmē, sintētiskā, garā pozīcija
finansiālo saistību atsauces vienībā. Ja saistībā
ar produktu veicami prēmiju vai procentu maksājumi, šīs naudas
plūsmas valsts obligācijās ir jāapzīmē kā
nosacītās pozīcijas ar atbilstošo fiksēto vai peldošo
procentu likmi. Kredītriskam
piesaistītā parādzīme rada parādzīmes
vispārējā tirgus riska garo pozīciju, kā procentu
produktu. Attiecībā uz specifisko risku izveido sintētisko garo
pozīciju finansiālo saistību atsauces vienībā.
Papildus, garo pozīciju izveido parādzīmes emitenta specifiskajā
riskā. Saistību
nepildīšanas zaudējumu segšanai noteiktais pirmās kārtas
aktīvu portfelis rada pieņēmuma summas pozīciju
finansiālajās saistībās, katrā atsauces
vienībā. Ja maksimālais maksājums kredīta notikuma
gadījumā ir mazāks par kapitāla prasību
saskaņā ar pirmās daļas pirmajā teikumā
norādīto metodi, maksimālo maksājuma apjomu var
uzskatīt par specifiskā riska kapitāla prasību. Saistību
nepildīšanas zaudējumu segšanai noteiktais otrās kārtas
aktīvu portfeļa produkts rada nosacītās summas
pozīciju attiecībā uz parādprasību, kas ir
spēkā attiecībā uz katru atsauces vienību, no kuras
atņem zemāko specifiskā riska kapitāla prasību. Ja maksimālais
maksājums kredīta notikuma gadījumā ir mazāks par
kapitāla prasību saskaņā ar pirmās daļas
pirmajā teikumā norādīto metodi, šo summu var uzskatīt
par specifiskā riska kapitāla prasību. Ja kredītriskam
piesaistītās parādzīmes portfeļa produktam ir
ārējais novērtējums un tas atbilst parāda posteņa
nosacījumiem, visu atsauces vienību specifisko risku pozīciju
vietā var uzrādīt tikai vienu parādzīmes emitenta garo
pozīciju ar specifisko risku. Portfeļa
produktam, kas piedāvā proporcionālu aizsardzību,
katrā atsauces vienībā rada pozīciju, kas paredzēta specifiskam
riskam, kur kopējā pieņēmuma summa līgumā par
visām pozīcijām, ir atbilstoša katra atsevišķa atsauces
vērtības riska proporcionālai daļai no kopējās
pieņēmuma summas. Ja var izvēlēties vairāk kā
vienu atsauces vienības finansiālo saistību, specifisko risku
nosaka saistībā ar augstāko riska svērumu. Kredītu
atvasinātā instrumenta līguma termiņš ir piemērojams
saistības termiņa vietā. Pusei, kas
pārņem kredītrisku, („aizsardzības pret kredītrisku
pircējs”) pozīcijas ir noteiktas kā aizsardzības pret
kredītrisku pārdevēja spoguļattēls, izņemot kredītriskam
piesaistīto parādzīmi (kas attiecībā uz emitentu
nerada īso pozīciju). Ja kādā noteiktā laika
posmā rodas pirkšanas iespējas līgums apvienojumā ar
uzkrāšanu, tad šis laika posms tiek uzskatīts par aizsardzības
termiņu. N-to saistību nepildīšanas gadījumā
attiecībā uz kredītu atvasināto instrumentu,
aizsardzības pret kredītrisku pircējiem ir atļauts
pārrēķināt specifiskā riska n-1 bāzes aktīvus
(t.i., n-1 ar viszemāko specifiskā riska apgrūtinājumu). ê 93/6/EEK (pielāgots) 89.
Iestādes, kas tirgū nosaka un uztur atvasināto instrumentu
procentu likmes risku saskaņā ar 4. līdz 7. punktu, pamatojoties
uz diskontētu naudas plūsmu, tomēr var izmantot jutīguma
modeļus, lai aprēķinātu iepriekš minētās
pozīcijas, un var tos izmantot visām obligācijām, kas
dzēstas to termiņa laikā, nevis veicot vienu galīgo
pamatsummas atmaksu. Gan modeli, gan tā izmantošanu iestādei
jāapstiprina kompetentā iestādē. Šiem modeļiem
jārada pozīcijas, kuras ir tikpat jutīgas pret
izmaiņām procentu likmēs kā naudas plūsma, kas
tās pamato. Šo jutīgumu jānovērtē ar atsauci uz
parauga likmju neatkarīgām kustībām ienākumu līknē,
lai katrā termiņa intervālā, kas noteikts 18. Ö 20 Õ punktā
minētajā 2. tabulā, būtu vismaz viens jutīguma punkts.
Pozīcijas iekļauj kapitāla pietiekamības prasību
aprēķinos saskaņā ar noteikumiem, kas minēti 15. līdz 30. Ö 17.līdz
32. Õ punktā. 910.
Iestādes, kuras neizmanto 8. Ö 9. Õ punktā
minētos modeļus, tā vietā ar
kompetento iestāžu atļauju var uzskatīt par pilnīgi
kompensējošām visas atvasināto instrumentu pozīcijas, kas
minētas 4. līdz 7. punktā un atbilst vismaz šādiem
nosacījumiem: (ia) pozīciju vērtība ir
vienāda un tās ir izteiktas tajā pašā valūtā; (iib) atsauces likme (mainīgas likmes
pozīcijām) vai kupons (noteiktas likmes pozīcijām) ir cieši
saistīti; (iiic) nākamā procentu likmes
noteikšanas diena vai, noteiktām kupona pozīcijām, atlikušais termiņš
atbilst šādiem termiņiem: (i) mazāk par mēnesi kopš šā
brīža: tajā pašā dienā,; (ii) no viena mēneša līdz vienam
gadam kopš šā brīža: septiņu dienu laikā,; (iii) vairāk par gadu kopš šā
brīža: 30 dienu laikā. 1011.
Vērtspapīru vai garantētu tiesību atdevējs
attiecībā uz īpašuma tiesībām uz
vērtspapīriem atpirkuma līgumā un vērtspapīru
aizdevējs vērtspapīru aizdevumā šos vērtspapīrus
iekļauj kapitāla prasību aprēķinā
saskaņā ar šo pielikumu, ar nosacījumu, ka šādi
vērtspapīri atbilst kritērijiem, kas noteikti 2. Ö 11. Õ pantaā 6. punkta a) apakšpunktā. ê 93/6/EEK (pielāgots) 11. Uz
kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu vienību
pozīcijām attiecas Direktīvas 89/647/EEK kapitāla
pietiekamības prasības, nevis pozīciju riska prasības, kas
minētas šajā pielikumā. Konkrēti un vispārīgi
riski 12. Tirgojama parāda dokumenta vai pašu
kapitāla (vai parāda vai pašu kapitāla atvasinājuma)
pozīcijas risku sadala divās daļās, lai
aprēķinātu kapitālu, kas pret to vajadzīgs. Pirmā
ir pozīcijas konkrētā riska daļa - risks, kura cēlonis
ir cenu izmaiņas attiecīgajā instrumentā tā emitenta
dēļ, vai, atvasinājuma gadījumā, to pamatseguma
instrumenta emitenta dēļ. Otrā daļa ir pozīcijas
vispārējais risks - risks, kura cēlonis ir cenu izmaiņas
instrumentā procentu likmju līmeņa maiņu dēļ (ja
tas ir tirgojams parāda dokuments vai parāda atvasinājums), vai
lielu kapitāla tirgus pārmaiņu dēļ (ja tas ir pašu
kapitāls vai kapitāla atvasinājums), kas nav saistīts ar
atsevišķu vērtspapīru īpašām iezīmēm. TIRGOJAMI PARĀDA DOKUMENTI 13. Iestāde
klasificē savas nNeto pozīcijas Ö klasificē Õ pēc
valūtas, kādā tās izteiktas, un katrā valūtā
atsevišķi aprēķina vispārējā un
konkrētā riska kapitāla pietiekamības prasības normu. Konkrētais risks ê 93/6/EK (pielāgots) ð jauns 14. Iestāde savas neto pozīcijas, kas aprēķinātas saskaņā ar 1.
punktu, norāda 1. tabulas atbilstošajās
iedaļās, pamatojoties uz to atlikušo termiņu, un tad reizina
tās ar norādīto koeficientu (svērumu). Tā summē svērtās pozīcijas
(neatkarīgi no tā, vai tās ir garas vai īsas), lai
aprēķinātu kapitāla pietiekamības prasības pret
konkrēto risku. ð tirdzniecības portfelī, kas
ir aprēķinātas saskaņā ar 1. punktu,
1. tabulas atbilstošajās iedaļās, pamatojoties uz to
emitenta/debitora iekšējo vai ārējo kredīta
novērtējumu un atlikušo termiņu, un reizinot tos ar
norādītajiem koeficientiem (svērumiem). Svērtās
pozīcijas saskaita, (neatkarīgi no tā, vai tās ir garas vai
īsas), lai aprēķinātu specifiskā riska kapitāla
prasību . ï ê 93/6/EEK 1. tabula Centrālās valdības posteņi || Kvalificēti posteņi || Citi posteņi || Līdz 6 mēnešiem || Virs 6 un līdz 24 mēnešiem || Virs 24 mēnešiem || 0,00 % || 0,25 % || 1,00 % || 1,60 % || 8,00 % ò jauns 1. tabula Posteņi || Specifiskā riska kapitāla prasība Parāda vērtspapīri, ko ir emitējušas vai garantējušas centrālās valdības, ko izdevušas centrālās bankas, starptautiskas organizācijas, daudzpusējas attīstības bankas vai dalībvalstu reģiona pašvaldības, vai vietējās varas iestādes, kas saskaņā ar RSA vai IRB pieeju saņemtu 0% riska svērumu || 0% Parāda vērtspapīri, ko ir emitējušas vai garantējušas centrālās valdības, ko izdevušas centrālās bankas, starptautiskas organizācijas, daudzpusējas attīstības bankas vai dalībvalstu reģiona pašvaldības, vai vietējās varas iestādes, kas saskaņā ar RSA saņemtu 20% vai 50% riska svērumu Citi kvalificēti posteņi, kā definēts zemāk 15. punktā. || 0,25% (atlikušais laiks līdz beigu termiņam seši mēneši vai mazāk) 1,00% (atlikušais laiks līdz beigu termiņam ir lielāks par sešiem mēnešiem līdz 24 mēnešiem, ieskaitot) 1,60% (atlikušais laiks līdz termiņam pārsniedz 24 mēnešus) Visi pārējie posteņi || 8.00% 15. 14. punkta
vajadzībām kvalificētajos posteņos ietilpst: (a) garās un
īsās pozīcijas aktīvos, kas kvalificējas kā
pozīcijas kredīta kvalitātes pakāpē, un atbilst vismaz
investīciju kategorijai saskaņā ar uzskaitījumu, kas
sniegts Direktīvas [2000/12/EK] V sadaļas
2. nodaļas 2. un 3. iedaļas 1. punktā; (b) garās un
īsās pozīcijas aktīvos, kuru saistību
nepildīšanas varbūtība emitenta maksātspējas
dēļ, nav augstāka kā aktīvi, kas uzskaitīti
augstāk minētajā a) punktā,
Direktīvas [2000/12/EK] V sadaļas 2. nodaļas
2. un 3. iedaļas 2. punktā sniegtās metodes
ietvaros; (c) garās un
īsās pozīcijas aktīvos, kurām ārējas kredīta
vērtēšanas iestādes nevar veikt kredīta
novērtējumu un kas atbilst šādiem nosacījumiem: (i) attiecīgās
iestādes uzskata, ka tās ir pietiekami likvīdas; (ii) to
ieguldījumu kvalitāte, pēc pašas iestādes ieskata, ir
vismaz vienāda ar a) punktā uzskaitītajiem aktīviem; (iii) tie ir
iekļauti vismaz vienā, kādas dalībvalsts regulētā
tirgus sarakstā, vai trešās valsts biržas sarakstā, ar
nosacījumu, ka šo biržu atzinušas attiecīgās dalībvalsts
kompetentās iestādes; (d) tie ir -
pēc kompetento iestāžu ieskatiem, garās un īsās
pozīcijas aktīvos, ko emitējušas iestādes, atbilstīgi
kapitāla pietiekamības prasībām, kas dotas
Direktīvā [2000/12/EK] Parāda
dokumentu vērtēšanas metodes jāpārbauda kompetentām
iestādēm, kas atceļ iestādes doto vērtējumu, ja
uzskata, ka attiecīgie dokumenti pakļauti pārāk augstam specifiskam
riskam un tādēļ nevar būt kvalificējami posteņi; 16.
Kompetentajām iestādēm jāprasa, lai iestādes
piemērotu maksimālu svērumu, kas parādīts 1.
tabulā, attiecībā uz instrumentiem, kuriem ir paaugstināta
riska pakāpe likviditātes emitenta nepietiekamas
maksātspējas dēļ. ê 93/6/EEK Vispārējais risks a) Pamatojoties uz termiņu ê 93/6/EEK (pielāgots) 1517. Procedūrai,
ar kuru aprēķina kapitāla pietiekamības normas pret
vispārēju risku, ir divas pamatfāzes. Pirmkārt, visas
pozīcijas sver saskaņā ar to termiņu (kā paskaidrots 16. Ö 18. Õ punktā), lai
aprēķinātu kapitāla summu, kas vajadzīga, lai
nodrošinātos pret to. Otrkārt, jāņem vērā, ka
šīs prasības var samazināt, ja vienā termiņa
intervālā atrodas svērta pozīcija kopā ar pretēju
svērtu pozīciju. Prasību samazināšana pieļaujama
arī tad, ja pretēji svērtas pozīcijas atrodas dažādos
termiņa intervālos, šīs samazināšanas apjoms ir
atkarīgs gan no tā, vai divas pozīcijas iekļaujas
vienā zonā, gan arī no tā, kādās zonās
tās iekļaujas. Pavisam ir trīs zonas (termiņa
intervālu grupas). 1618.
Iestāde savas neto pozīcijas ievieto 2. tabulas attiecīgajos
termiņa intervālos 2. vai 3. slejā, kas
atrodama 18. Ö 20. Õ punktā. Tas
jādara, pamatojoties uz atlikušo termiņu gadījumā, ja tie
ir noteiktas procentu likmes dokumenti, un pamatojoties uz laiku, kamēr
nosaka nākamo procentu likmi, ja tie ir dokumenti, kuru procentu likme
pirms beigu termiņa mainās. Iestāde šķiro parāda
dokumentus, kuru kupons ir 3 % vai vairāk, un dokumentus, kuru kupons ir
mazāk par 3 %, un tādējādi ievieto tos 2. tabulas 2. vai 3.
slejā. Pēc tam tā katru no tiem reizina ar attiecīgā
termiņa intervāla svērumu, kas atrodas 2. tabulas 4. slejā. ê 93/6/EEK 1719. Pēc
tam iestādes summē svērtās garās pozīcijas un
svērtās īsās pozīcijas katrā termiņa
intervālā. Garo pozīciju summa, kas ir saskaņota ar
īso pozīciju summu konkrētā termiņa
intervālā, ir saskaņotas svērtās pozīcijas šajā
intervālā, kamēr pārējās garās vai
īsās pozīcijas ir tā paša intervāla
nesaskaņotās svērtās pozīcijas. Tad aprēķina
visu intervālu saskaņoto svērto pozīciju kopsummu. 1820.
Iestāde aprēķina nesaskaņoto svērto garo pozīciju
kopsummu intervāliem, kas iekļauti visās 2. tabulas zonās,
lai atvasinātu katras zonas nesaskaņoto svērto garo
pozīciju. Arī nesaskaņotu svērtu īso pozīciju
summu visos intervālos attiecīgajā zonā summē, lai
minētajai zonai aprēķinātu nesaskaņotu svērto
īso pozīciju. Minētās zonas nesaskaņotās
svērtās garās pozīcijas daļa, kas saskaņota ar tās
pašas zonas nesaskaņotu svērto īso pozīciju, ir
minētās zonas svērtā pozīcija. Zonas
nesaskaņotās garās vai nesaskaņotās īsās
pozīcijas daļa, ko nevar šādi saskaņot, ir šīs zonas
nesaskaņotā svērtā pozīcija. 2. tabula Zona || Termiņa intervāls || Svērums (%) || Pieņemtās izmaiņas (%) Kupons ir 3 % vai vairāk || Kupons ir mazāk par 3 % Viens || 0 ≤ 1 mēneši || 0 ≤ 1 mēneši || 0,00 || — > 1 ≤ 3 mēnešiem || > 1 ≤ 3 mēnešiem || 0,20 || 1,00 > 3 ≤ 6 mēnešiem || > 3 ≤ 6 mēnešiem || 0,40 || 1,00 > 6 ≤ 12 mēnešiem || > 6 ≤ 12 mēnešiem || 0,70 || 1,00 Divi || > 1 ≤ 2 gadi || > 1,0 ≤ 1,9 gadi || 1,25 || 0,90 > 2 ≤ 3 gadi || > 1,9 ≤ 2,8 gadi || 1,75 || 0,80 > 3 ≤ 4 gadi || > 2,8 ≤ 3,6 gadi || 2,25 || 0,75 Trīs || > 4 ≤ 5 gadi || > 3,6 ≤ 4,3 gadi || 2,75 || 0,75 > 5 ≤ 7 gadi || > 4,3 ≤ 5,7 gadi || 3,25 || 0,70 > 7 ≤ 10 gadi || > 5,7 ≤ 7,3 gadi || 3,75 || 0,65 > 10 ≤ 15 gadi || > 7,3 ≤ 9,3 gadi || 4,50 || 0,60 > 15 ≤ 20 gadi || > 9,3 ≤ 10,6 gadi || 5,25 || 0,60 > 20 gadiem || > 10,6 ≤ 12,0 gadi || 6,00 || 0,60 || > 12,0 ≤ 20,0 gadi || 8,00 || 0,60 || > 20 gadiem || 12,50 || 0,60 ê 93/6/EK (pielāgots) 1921.
Nesaskaņotas svērtās garās (īsās) pozīcijas
apmērs pirmajā zonā, kas saskaņota ar nesaskaņotu
svērto īso (garo) pozīciju otrajā zonā pēc tam
tiek aprēķināts. To 23. Ö 25. Õ punktā
dēvē par saskaņotu svērtu pozīciju starp pirmo un otro
zonu. To pašu aprēķinu veic attiecībā uz nesaskaņotas
svērtās pozīcijas atlikušo daļu otrajā zonā un
nesaskaņotu svērtu pozīciju trešajā zonā, lai
aprēķinātu saskaņotu svērto pozīciju starp otro
un trešo zonu. 2022.
Iestāde pēc savas vēlēšanās var pretēji
mainīt 19. Ö 21. Õ punkta noteikto
kārtību, lai aprēķinātu saskaņoto svērto
pozīciju starp otro un trešo zonu, pirms to aprēķina starp pirmo
un otro zonu. ê 93/6/EEK (pielāgots) 2123. Atlikušo
nesaskaņotas svērtās pozīcijas daļu pirmajā
zonā saskaņo ar trešajā zonā atlikušo pēc
pēdējās saskaņošanas ar otro zonu, lai iegūtu saskaņotu
svērto pozīciju starp pirmo un trešo zonu. 2224.
Pozīcijas, kas paliek pāri pēc trim atsevišķiem
saskaņošanas aprēķiniem 19., 20. un 21.
Ö 21., 22. un 23. Õ punktā,
summē. 2325.
Iestādes kapitāla pietiekamības normas aprēķina,
summējot: (a) 10 % no saskaņotu svērtu
pozīciju summas visos termiņu intervālos; (b) 40 % saskaņoto svērto
pozīciju pirmajā zonā; (c) 30 % saskaņoto svērto
pozīciju otrajā zonā; (d) 30 % saskaņoto svērto
pozīciju trešājā zonā; (e) 40 % saskaņotu svērto
pozīciju starp pirmo un otro zonu un starp otro un trešo zonu (sk. 19. Ö 20. Õ punktu); (f) 150 % saskaņotas svērtas
pozīcijas starp pirmo un trešo zonu; (g) 100 % atlikušo nesaskaņoto
svērto pozīciju. b) Pamatojoties uz ilgumu (noilgumu) 2426.
Dalībvalsts kompetentās iestādes var ļaut
iestādēm vispārēji vai individuāli izmantot tirgojamu
parāda dokumentu vispārējā riska kapitāla prasību
aprēķina sistēmu, kas atspoguļo ilgumu, tās
sistēmas vietā, kas noteikta 15. līdz 23.
Ö 17. līdz
25. Õ punktā, ar
nosacījumu, ka šī iestāde to dara konsekventi. ê 93/6/EK (pielāgots) 2527. Lietojot
šādu sistēmu, Ö kas minēta
26. punktā Õ, iestādei
jāizmanto katra noteiktas likmes parāda dokumenta tirgus
vērtība un tad jāaprēķina ienākums, ko var
gūt līdz termiņa beigām, kas šim dokumentam ir
piemērotā diskonta likme. Mainīgas likmes dokumentiem
iestāde ņem katra dokumenta tirgus vērtību un tad
aprēķina tā ienākumu, pieņemot, ka pamatsumma ir
pietiekama tad, kad nākamo reizi var mainīt procentu likmi. ê 93/6/EEK 2628.
Iestāde pēc tam aprēķina katra parāda dokumenta
mainīto termiņu, pamatojoties uz šādu formulu: mainītais
termi š = ((ilgums(D))/(1 + r)) , kur: D || = || ((∑t = 1m((t Ct)/((1 + r)t)))/(∑t = 1m((Ct)/((1 + r)t)))) kur R || = || ienākumi, ko var gūt līdz termiņa beigām (sk. 25. punktu), Ct || = || naudas maksājums laikā t, M || = || kopējais termiņš (sk. 25. punktu). 2729.
Iestāde katru parāda dokumentu iedala attiecīgajā 3.
tabulas zonā. To veic, pamatojoties uz katra dokumenta mainītu
termiņu. 3. tabula Zona || Mainītais termiņš (gados) || Pieņemtā procentu likme (izmaiņas %) Viens || > 0 ≤ 1,0 || 1,0 Divi || > 1,0 ≤ 3,6 || 0,85 Trīs || > 3,6 || 0,7 2830.
Iestāde pēc tam katram dokumentam aprēķina pozīciju,
kas svērta, pamatojoties uz tās ilgumu, reizinot tā tirgus cenu
ar tā mainīto termiņu un ar pieņemtās procentu likmes
izmaiņām instrumentam ar šādi mainītu termiņu (sk. 3.
tabulas 3. sleju). 2931.
Iestāde katrai zonai izstrādā garās pozīcijas, kas
svērtas, pamatojoties uz to ilgumu, un īsās pozīcijas, kas
svērtas, pamatojoties uz to ilgumu. Pirmo apmērs, kas katrā
zonā saskaņotas ar pēdējo, ir attiecīgās zonas
pozīcija, kas svērta, pamatojoties uz tās ilgumu. ê 93/6/EEK (pielāgots) Iestāde pēc tam katrai zonai
aprēķina nesaskaņotās pozīcijas, kas svērtas,
pamatojoties uz to ilgumu. Tā ievēro procedūru, kas noteikta
nesaskaņotām svērtām pozīcijām 19. līdz 22. Ö 21. līdz
24. Õ punktā. ê 93/6/EK 3032.
Iestādes kapitāla pietiekamības normas aprēķina,
summējot: (a) 2 % saskaņoto
pozīciju katrā zonā, kas svērtas, pamatojoties uz to
ilgumu; (b) 40 % saskaņoto
pozīciju starp pirmo un otro zonu un otro un trešo zonu, kas svērtas,
pamatojoties uz to ilgumu; (c) 150 % saskaņotas
svērtas pozīcijas starp pirmo un trešo zonu; (d) 100 % atlikušo nesaskaņoto
svērto pozīciju. PAŠU KAPITĀLS 3133.
Iestādes summē tās neto garās pozīcijas un visas neto
īsās pozīcijas saskaņā ar 1. punktu. Divu skaitļu
summa veido tās kopējo bruto pozīciju. To starpība veido
tās kopējo neto pozīciju. Konkrētais risks ê93/6/EEK ð jauns 32.34ð Iestāde summē visas tās
neto garās pozīcijas un visas neto īsās pozīcijas
saskaņā ar 1. punktu. ï Tā reizina kopējo bruto pozīciju ar 4 %, lai
aprēķinātu kapitāla pietiekamības prasības pret
konkrēto risku. ê 93/6/EK (pielāgots) 3335. Neatkarīgi no 35. punkta Ö Atkāpjoties
no no 34. punkta, Õ, kompetentās
iestādes 4% vietā var atļaut 2% kapitāla pietiekamības
normu pret konkrēto risku tiem iestādes pašu kapitāla
portfeļiem, kas atbilst šādiem nosacījumiem: ê 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 1. pielikuma d) punkts (pielāgots) (ia) pašu kapitāls nepieder
emitentam, kas ir izlaidis tikai tirgojamus parāda instrumentus, kas
piesaista 8 % normatīvu 14. panta 1.
tabulā vai zemākus normatīvus tikai tāpēc, ka tie ir
garantēti vai nodrošināti; ê 93/6/EEK (iib) kompetentās iestādes,
pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, pašu kapitālu
atzīst par ļoti likvīdu; ê 93/6/EEK (pielāgots) (iiic) neviena atsevišķa pozīcijas
vērtība nav lielāka par 5 % no visa iestādes pašu
kapitāla portfeļa. Ö Apakšpunkta c)
nozīmē, Õ Tomēr kompetentās iestādes var
atļaut atsevišķas pozīcijas, kuru vērtība ir līdz
10 %, ar nosacījumu, ka šādu pozīciju kopējā
vērtība nepārsniedz 50 % portfeļa vērtības. ê 93/6/EEK Vispārējais risks 3436. Iestādes
kapitāla pietiekamības prasības pret vispārēju risku
ir tās kopējā neto pozīcija, kas reizināta ar 8 %. Akciju indeksa termiņa darījumi ê 93/6/EEK (pielāgots) 3537. Akciju
indeksa termiņa darījumus ar delta koeficentu svērtās
izvēles ekvivalentus, akciju indeksa termiņa darījumus un akciju
indeksus, turpmāk kopā sauktus par „akciju indeksa termiņa
darījumiem”, var sadalīt pozīcijās visā tajos
ietilpstošajā pašu kapitālā. Šīs pozīcijas var
uzskatīt par seguma pozīcijām minētajā pašu kapitālā; tāpēc
tās Ö un Õ var kompensēt
pret pretējām pozīcijām pašu kapitālā, ko
tās sedz, ja to apstiprina kompetentās iestādes. ê 93/6/EEK 3638.
Kompetentās iestādes nodrošina, ka visām iestādēm, kas
kompensējušas savas pozīcijas vienā vai vairākos pašu
kapitālos, ko veido akciju indeksa termiņa darījumi pret vienu
vai vairākām pozīcijām pašā akciju indeksa
termiņa darījumā, ir pietiekams kapitāla daudzums, lai
segtu zaudējumu risku, kas rodas, ja termiņa darījumu vērtība
pilnībā neveidojas vienādi ar to veidojošā pašu
kapitāla vērtību; tām tāpat jānodrošina
pietiekams kapitāla daudzums, ja kāda iestāde uztur
pretējās pozīcijas akciju indeksa termiņa darījumos,
kuriem atšķiras termiņi, sastāvs vai abi šie faktori kopā. ê 93/6/EEK (pielāgots) 3739. Neatkarīgi no 35. un 36. Ö Atkāpjoties
no 37. un 38. Õ punkta, akciju
indeksa termiņa darījumiem, kurus tirgo biržā un kuri pēc
kompetento iestāžu atzinuma pārstāv stipri atšķirīgus
indeksus, jāpiesaista kapitāla pietiekamības prasības 8 %
apmērā pret vispārēju risku, taču kapitāla
pietiekamības prasības nav jāpiesaista pret konkrētu risku.
Šādus akciju indeksa termiņa darījumus iekļauj,
aprēķinot kopējo neto pozīciju, kas minēta 31. Ö 33. Õ punktā, bet
neņem vērā, aprēķinot kopējo bruto pozīciju,
kas minēta tajā pašā punktā. ê 93/6/EEK 3840. Ja
akciju indeksa termiņa darījumus nesadala seguma pozīcijās,
tos uzskata par atsevišķu pašu kapitālu. Konkrēto risku šim
atsevišķajam pašu kapitālam var neņemt vērā, ja
minēto akciju indeksa termiņa darījumu tirgo biržā un
pēc kompetento iestāžu atzinuma tas pārstāv ļoti
daudzveidīgu indeksu. IZVIETOŠANA ê 93/6/EEK (pielāgots) 3941. Ja parakstīšanas
(garantēšanas) gadījumā notiek parāda un pašu kapitāla
parakstīšana (garantēšana), kompetentās iestādes var
ļaut iestādei izmantot šādu procedūru, lai
aprēķinātu sava kapitāla normas. Pirmkārt,
jāaprēķina neto pozīcija, atskaitot parakstītās
pozīcijas, uz kurām parakstījušās vai kuras otrreiz
parakstījušas trešās puses uz formālu līgumu pamata;. otrkārt Otrkārt,
jāsamazina neto pozīcijas pēc Ö 4.
tabulas Õ šādiem samazināšanas faktoriem: 4. tabula - darba dienā 0: || 100 % - darba dienā 1: || 90 % - darba dienās no 2 līdz 3: || 75 % - darba dienā 4: || 50 % - darba dienā 5: || 25 % - pēc darba dienas 5: || 0 %. ê 93/6/EEK Nulles darba diena ir tā darba diena,
kurā iestādei bez nosacījumiem jāpieņem zināms
vērtspapīru apjoms par norunātu cenu. Treškārt, jāaprēķina
kapitāla pietiekamības normas, izmantojot samazinātas
parakstīšanas pozīcijas. Kompetentās iestādes nodrošina to,
ka iestādei ir pietiekams kapitāla daudzums pret zaudējuma
risku, kas pastāv starp laiku, kad sākas saistības, un pirmo
darba dienu. ò jauns specifiska riska kapitāla prasības attiecībā uz
tirdzniecības portfeļa pozīcijām, kas nodrošinātas ar
kredītu atvasināTajiem instrumentiem 42. Saskaņā ar principiem, kas noteikti 43.
līdz 46. punktā, aizsardzība, ko sniedz kredītu
atvasinātie instrumenti, ir atzīta. 43. Pilnīgu
atļauju dod tādos gadījumos, ja abu pozīcijas pušu
vērtība vienmēr pārvietojas pretējā virzienā
un visumā vienmērīgi. Tas notiek šādos gadījumos: (a) abas
pozīcijas puses sastāv no pilnīgi identiskiem instrumentiem; (b) garo naudas
pozīciju nodrošina kopējais peļņas mijmaiņas
darījums (vai otrādi) un starp noteikto saistību un pamata
riskiem (proti, naudas pozīciju) ir precīza atbilsme. Paša
mijmaiņas darījuma termiņš var atšķirties no pamata riska
termiņa. Šādos gadījumos
specifiskā riska kapitāla prasību nedrīkst izmantot
nevienā no pozīcijām. 44. Ja abu
pozīciju pušu vērtība vienmēr pārvietojas
pretējā virzienā un pastāv precīza atbilsme starp noteikto
saistību, noteiktās saistības termiņu un kredītu
atvasinātā instrumenta termiņu un pamata risku valūtas
termiņu, piemēro 80% mijieskaitu. Bez tam, kredīta
atvasinātā instrumenta līguma pamatprincipi nedrīkst
izraisīt kredīta atvasinātā instrumenta cenu svārstību
būtisku atšķiršanos no naudas pozīcijas cenu
svārstībām. Tādā pat mērā kā šis
darījums pārnes risku, piemēro 80% specifiskā riska
savstarpējo ieskaiti, tai darījuma pusei, kurai ir lielākas
kapitāla prasības, savukārt specifiskā riska prasības
otrajā pusē ir nulle. 45. Daļēju
atbrīvojumu dod tādos gadījumos, ja abu pozīciju pušu
vērtība vienmēr pārvietojas pretējā
virzienā: Tas notiek šādos gadījumos: (a) pozīcija
ir ietverta 43. punkta b) apakšpunktā, bet pastāv neatbilstība
starp noteikto saistību un pamata risku. Tomēr pozīcijas atbilst
šādām prasībām: (i) noteiktā
saistība pēc hierarhijas ir līdzvērtīga bāzes
saistībai vai ierindojas aiz tās; (ii) bāzes
saistībai un noteiktai saistībai ir viens un tas pats debitors un ir
juridiski pielietojamas nenotikšanas vai negadījuma klauzulas; (b) pozīcija
ir ietverta 43. punkta a) apakšpunktā vai 44. punktā, bet pastāv
valūtas vai termiņu neatbilstība kredīta aizsardzības
un bāzes aktīva starpā (par valūtu neatbilstību
ziņo parastā kārtībā, ziņojot par ārvalstu
valūtas risku, atbilstīgi III pielikumam); (c) pozīcija
ir ietverta 44. punktā, bet pastāv aktīva neatbilstība
starp naudas pozīciju un kredītu atvasināto instrumentu.
Tomēr bāzes aktīvs ir iekļauts kredītu
atvasinātā instrumenta dokumentācijas (īstenojamās)
saistībās. Katrā no šiem
gadījumiem, tā vietā lai summētu ar specifisko risku
kapitāla prasībām saistītās pašu kapitāla
prasības katrā darījumu pusē, piemēro tikai
augstāko no abām kapitāla prasībām. 46. Visos
pārējos gadījumos, uz ko neattiecas 45. punkts, abām
pozīciju pusēm pārbauda specifiskā riska kapitāla
prasību. kopējo ieguldījumu uzņēmumu pašu kapitāla
prasība tirdzniecības grāmatā 47. Kapitāla
prasības kopējo ieguldījumu uzņēmumu (CIU) vienību
pozīcijām, kas atbilst 11. pantā
norādītajiem nosacījumiem par tirdzniecības portfeļa
kapitāla prasības noteikšanu, aprēķina saskaņā ar
metodēm, kas izklāstītas no 48. līdz 56. punktam.
48. Neierobežojot
citus šīs nodaļas noteikumus, kopējo ieguldījumu
uzņēmumu (CIU) pozīcijām piemēro pozīcijas
riska (konkrētā un vispārīgā) paša kapitāla
prasību 32%. Neierobežojot citus noteikumus, kas izklāstīti
III pielikuma 3. punkta i) apakšpunktā vai V pielikuma
13. punkta v) apakšpunktā, kuros izmantota šajos punktos
paredzētā modificētā zelta apstrāde, kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) pozīcijas ir
atkarīgas no pozīcijas riska kapitāla prasības
(konkrētās un vispārīgās) un valūtas maiņas
likmes riska, kas ir ne lielāks kā 40%. 49. Iestādes
var noteikt pašu kapitāla prasību kopējo ieguldījumu
uzņēmumu (CIU) pozīcijām, kas atbilst
51. punktā noteiktajiem kritērijiem, izmantojot no
53. līdz 56. punktam izklāstītās metodes. 50. Ja vien nav
norādīts citādi, nav atļauts ieskaits starp kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) bāzes ieguldījumiem
un citām institūcijām piederošām pozīcijām. vispārīgie kritēriji 51. Vispārīgie
atbilstības kritēriji 53. līdz 56. punktos
paredzēto metožu izmantošanai attiecībā uz kopējo
ieguldījumu uzņēmumiem (CIU), ko izdevušas iestādes,
kas atrodas Kopienas pārraudzībā vai ir reģistrētas
Kopienā, ir šādi: (a) kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) prospektā vai
līdzvērtīgā dokumentā iekļauj: (i) aktīvu
kategorijas, kurās kopējo ieguldījumu uzņēmumiem (CIU)
ir atļauts ieguldīt; (ii) ieguldījumu
ierobežojumu gadījumos, attiecīgie ierobežojumi un to
aprēķināšanas metodes; (iii) ja
atļauts parādsaistību koeficients, tā maksimālais
lielums; (iv) ja atļauts
ieguldīt ārpusbiržas atvasinātajos finanšu instrumentos vai
atļauti pārdošanas ar atpirkšanu veida darījumi, darbības
plāns, darījuma partnera riska ierobežošanai, ko rada šādi
darījumi; (b) Par kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) darbību tiek sniegts
pusgada un gada ziņojums, lai novērtētu aktīvus un
pasīvus, ienākumus un darījumus pārskata perioda
laikā; (c) Kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) ieguldījumu fondi,
akcijas/vienības ir atmaksājamas skaidrā naudā, no
uzņēmuma aktīviem, katru dienu, pēc vienību
turētāja pieprasījuma; (d) ieguldījumus
kopējo ieguldījumu uzņēmumos (CIU), atdala no kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) pārvaldes aktīviem; (e) ieguldītājiestāde
veic atbilstošu kopējā ieguldījumu uzņēmuma (CIU)
riska novērtējumu. 52. Trešo valstu kopējie
ieguldījumu uzņēmumi (CIU) ir atļauti, ja
izpildīti 51. panta a) līdz e) punkta noteikumi un, ja par
iestādi atbildīgā kompetentā iestāde ir devusi
atļauju. īpašas metodes 53. Ja iestādei
ir zināms par kopējā ieguldījumu uzņēmuma (CIU)
ikdienas bāzes ieguldījumiem, iestāde var izskatīt šos
bāzes ieguldījumus, lai aprēķinātu pozīcijas
riska (vispārējā un konkrētā) kapitāla
prasību šīm pozīcijām, atbilstīgi metodēm, kas
izklāstītas šajā pielikumā vai, ja ir dota atļauja,
atbilstīgi metodēm, kas izklāstītas V pielikumā.
Saskaņā ar šo pieeju kopējā ieguldījumu
uzņēmuma (CIU) pozīcijas uzskata par pozīcijām
kopējā ieguldījumu uzņēmuma (CIU) bāzes
ieguldījumos. Ieskaits starp kopējā ieguldījumu
uzņēmuma (CIU) bāzes ieguldījumiem un citām
iestādei piederošām pozīcijām ir atļauts, ja vien
iestādei ir pietiekams daudzums vienību, lai atļautu
izpirkšanu/radīšanu apmaiņā pret bāzes ieguldījumiem. 54. Iestāde var
aprēķināt kopējā ieguldījumu uzņēmuma (CIU)
pozīcijas riska (vispārējā un konkrētā)
kapitāla prasību, atbilstīgi šajā pielikumā
izklāstītajām metodēm, vai, ja ir dota atļauja,
atbilstīgi metodēm, kas izklāstītas V pielikumā,
pieņemtajām pozīcijām, kas pārstāv tās, kas
ir nepieciešamas, lai reproducētu ārēji radīta indeksa vai
fiksētā akciju groza vai parāda vērtspapīru, kas
minēti a) punktā, sastāvu un darbību, ja ievēroti
šādi nosacījumi: (a) kopējā
ieguldījumu uzņēmuma (CIU) pilnvaras mērķis ir
reproducēt ārēji radīta indeksa vai fiksētā
akciju groza, vai parāda vērtspapīru sastāvu un
darbību; (b) minimālo
korelāciju 0,9 starp kopējo ieguldījumu uzņēmumu (CIU)
un indeksu vai akciju grozu, vai parāda vērtspapīriem, ikdienas
cenu svārstībām var skaidri noteikt minimālā laika
posmā, kas ir seši mēneši. Korelācija šajā kontekstā
nozīmē korelācijas koeficientu starp dienas peļņu no
biržā tirgotā fonda un indeksu vai akciju grozu vai parāda
vērtspapīriem, ko tas attēlo. 55. Ja iestādei
nav zināms par kopējā ieguldījumu uzņēmuma (CIU)
ikdienas bāzes ieguldījumiem, iestāde var
aprēķināt pozīcijas riska kapitāla prasību
(vispārējo un konkrēto) atbilstīgi šajā pielikumā
izklāstītajām metodēm, ja tiek ievēroti šādi
nosacījumi: (a) pieņem, ka
kopējais ieguldījumu uzņēmums (CIU) sākumā
iegulda ar šo pilnvaru atļauto maksimālo lielumu aktīvu
kategorijās, kas piesaista pozīcijas riska (vispārējā
un konkrētā) augstāko kapitāla prasību, un pēc
tam turpina ieguldīt dilstošā secībā līdz ir sasniegts
maksimālais kopējais ieguldījumu ierobežojums. Pozīciju kopējā
ieguldījumu uzņēmumā (CIU) uzskata par tiešu
līdzdalību ieņemtajās pozīcijās; (b) aprēķinot
savu kapitāla prasību pozīciju riskam, iestādes ņem
vērā maksimālo netiešo risku, ko tās var uzņemties, ja
tās ar kopējā ieguldījumu uzņēmuma (CIU)
pozīciju starpniecību izmanto sviras efektu, proporcionāli
palielinot pozīcijas kopējā ieguldījumu
uzņēmumā (CIU) līdz maksimālajam riskam,
attiecībā uz bāzes ieguldījumu posteņiem, kas izriet
no šīs ieguldījumu pilnvaras. (c) Ja
saskaņā ar šo pieeju pozīcijas risku (vispārējo un
konkrēto) kapitāla prasība pārsniedz 48. punktā
paredzēto, kapitāla prasību nosaka šajā līmenī. 56. Iestādes
var paļauties uz trešo personu attiecībā uz aprēķinu
un ziņojumu sniegšanu par pozīcijas riska (vispārējā
un konkrētā) kapitāla prasībām, kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) pozīcijām, uz
kurām attiecas šā pielikuma 53. un 55. punktā minētās
metodes, ar nosacījumu, ka aprēķinu un ziņojuma pareizība
ir atbilstoši nodrošināta. ê 93/6/EEK
(pielāgots) II PIELIKUMS Ö kapitāla prasību
aprēķināšana Õ NORĒĶINU UN OTRAS PUSES RISKsam NORĒĶINU/PIEGĀDES RISKS ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 2. pielikuma a) punkts 1. Attiecībā uz darījumiem,
kuros pēc attiecīgā piegādes datuma nav nokārtots
norēķins attiecībā uz parāda instrumentiem,
akcijām un precēm (izņemot atpirkuma un atpakaļpirkuma
līgumus un vērtspapīru vai preču aizdevumu, un
vērtspapīru vai preču aizņēmumu), iestādei
jāaprēķina cenas atšķirība, kam tā ir
pakļauta. Šī ir atšķirība starp konkrētā
parāda instrumenta, akcijas vai preces līgto norēķinu cenu
un tās pašreizējo tirgus vērtību, ja atšķirība
varētu radīt iestādei zaudējumu. Šo starpību reizina
ar attiecīgu tabulas A slejas faktoru, kas minēts 2. punktā, lai
aprēķinātu savu kapitāla normu. ê 93/6/EEK (pielāgots) 2. Neatkarīgi no Ö Atkāpjoties
no Õ 1. punkta,
iestāde pēc kompetentās iestādes ieskata var
aprēķināt savas kapitāla pietiekamības prasības,
reizinot nolīgto norēķinu cenu katram darījumam, kas nav
nokārtots 5 - 45 darba dienās pēc noteiktā, ar
attiecīgo faktoru, kā parādīts 1. tabulas B slejā. Sākot
no 46. darba dienas pēc noteiktā datuma, prasībām
jābūt 100 % apmērā no cenas starpības, kurai tas
pakļauts, kā norādīts Ö 1.
tabulas Õ A slejā. Ö 1. tabula Õ Darba dienu skaits pēc noteiktās norēķinu dienas || A sleja (%) || B sleja (%) 5 — 15 || 8 || 0,5 16 — 30 || 50 || 4,0 31 — 45 || 75 || 9,0 46 un vairāk || 100 || sk. 2. punktu OTRAS PUSES RISKS ò jauns 3. Iestādes
prasa turēt kapitālu pret darījuma partnera risku, ja tas rodas
no riskiem, kuriem ir šāds iemesls: (a) brīvās
piegādes; (b) ārpusbiržas
atvasinātie instrumenti un kredītu atvasinātie instrumenti; (c) pārdošanas
ar atpirkšanu līgumi, pirkuma ar atpārdevumu līgumi,
vērtspapīru vai preču aizdevumi vai aizņēmumi, kas ir
pamatoti ar tirdzniecības grāmatā iekļautajiem
vērtspapīriem vai precēm; (d) riski, kas
izpaužas maksājumu, komisijas naudas, procentu, dividenžu un biržā tirgojamo
atvasināto līgumu pelņas veidā, uz ko neattiecas šā
pielikuma vai I pielikuma noteikumi un kas nav atskaitīti no pašu
kapitāla saskaņā ar 13. panta 2. punkta
d) apakšpunktu, un kas nav tieši saistīti ar tirdzniecības
grāmatā iekļautajiem posteņiem. 4. Šajā
nolūkā uzskata, ka ir notikusi brīvā piegāde, ja
iestāde ir samaksājusi par vērtspapīriem vai precēm
pirms to saņemšanas, vai, ja tā ir piegādājusi
vērtspapīrus vai preces, pirms tā ir saņēmusi samaksu
par tām un pārobežu darījumu gadījumā, ir pagājusi
viena vai vairākas dienas, kopš tā ir veikusi samaksu vai
piegādi. 5. Ievērojot 6.
līdz 9. punktu, šādu risku riska vērtību un riska
svērto vērtību, aprēķina saskaņā ar
Direktīvas [2000/12/EK] V daļas 2. nodaļas
3. iedaļas noteikumiem, pie kam atsauces uz
„kredītiestādēm” šajā iedaļā, interpretē
kā atsauces uz „iestādēm”, atsauces uz „mātes
kredītiestādēm” interpretē kā atsauces uz „mātes
iestādēm” atbilstoši interpretējot saistīto terminoloģiju. 6. 5. punkta
vajadzībām: Uzskata, ka
Direktīvas [2000/12/EK] IV pielikums ir grozīts, lai pēc
3(d) punkta iekļautu vārdus „kredītu atvasinātais
instruments”; Uzskata, ka
Direktīvas [2000/12/EK] IV pielikums ir grozīts, lai
pēc 1.a) tabulas iekļautu: Lai iegūtu
varbūtējā nākotnes kredītriska skaitli,
kopējās peļņas mijmaiņas darījuma
gadījumā, kredīta atvasināto instrumentu un
kredītsaistību nepildīšanas mijmaiņas līguma
atvasināto instrumentu, instrumenta nominālsummu reizina ar šādiem
procentiem: Ja noteiktā
saistība ir tā, kas izraisa iestādei tiešu risku, tad
kvalificēts postenis I pielikuma nozīmē ir – 5%; Ja noteiktā
saistība ir tā, kas izraisa iestādei tiešu risku, tad tā
nav kvalificēts postenis I pielikuma nozīmē ir – 10%. Tomēr,
gadījumā ar kredītsaistību nepildīšanas mijmaiņas
līgumu, iestādei, kuras riski rodas no mijmaiņas un
atspoguļo garo pozīciju attiecībā uz posteni, kas ir
tā pamatā, ir atļauts varbūtējam nākotnes
kredītriskam izmantot 0%, ja kredītsaistību nepildīšanas
mijmaiņas līgums ir atkarīgs no iestādes slēgšanas
maksātnespējas dēļ, risks, kas rodas no mijmaiņas
atbilst pamatpozīcijas īsajai pozīcijai, pat ja
pamatpozīcija nav atkritusi. Ja kredīta
atvasinātais instruments sniedz aizsardzību saistībā ar „n-to
saistību nepildīšanas gadījumu” bāzes saistību
virknē, augstāk norādītos procentu skaitļus nosaka
saistībā ar n-to zemāko, noteikto kredīta kvalitāti,
ko savukārt nosaka, nosakot vai tā, ja tai ir pakļauta
iestāde, ir kvalificēts postenis I pielikuma nozīmē. 7. 5. punkta
vajadzībām, aprēķinot riska svērto vērtību,
iestādēm nav atļauts izmantot finanšu ķīlas
vienkāršo metodi, kas izklāstīta
Direktīvas [2000/12/EK] VIII pielikuma 3. sadaļas
25. līdz 30. punktā, lai atzītu finanšu ķīlas
ietekmi. 8. 5. punkta
vajadzībām, pārdošanas ar atpirkšanu darījumus un
vērtspapīrus vai preču aizdevumu vai aizņēmumu
darījumus, visus finanšu instrumentus un preces, kas ir piemērotas
iekļaušanai tirdzniecības portfelī, var uzskatīt par
piemērotu nodrošinājumu. Riskiem, kas radušies ārpusbiržas
atvasināto instrumentu dēļ un ir iegrāmatoti
tirdzniecības portfelī, tās preces, kas ir piemērotas
iekļaušanai tirdzniecības portfelī, var uzskatīt par
piemērotu nodrošinājumu. Lai aprēķinātu no
svārstīguma izrietošas korekcijas, ja finanšu instrumenti vai preces
ir aizdotas, pārdotas vai nodrošinātas, vai aizņemtas, pirktas
vai saņemtas ar ķīlu vai citādi ar šāda darījuma
starpniecību, ar šādiem instrumentiem un precēm rīkojas
tāpat kā ar blakusindeksa akcijām no atzītas biržas
saraksta. 9. 5. punkta
vajadzībām, saistībā ar vispārējo nolīgumu
par savstarpējo prasījumu dzēšanas atzīšanu,
attiecībā uz pārdošanu ar atpirkšanu un/vai
vērtspapīru vai preču aizdevumu vai aizņēmumu
darījumiem un/vai citiem tirgus nosacītiem darījumiem ar
kapitālu, ieskaits starp tirdzniecības portfeļa
pozīcijām un pozīcijām ārpus tirdzniecības portfeļa,
tiks atzīts vienīgi tad, ja ieskaitītie darījumi atbilst
turpmāk norādītiem nosacījumiem: (a) visi
darījumi ik dienas tiek novērtēti pēc pēdējā
biržas kursa; (b) jebkurš
postenis, kas darījumu ietvaros ir pārdots vai nodrošināts,
pirkts vai saņemts, ir uzskatāms par atbilstošu finanšu
ķīlu, saskaņā ar Direktīvas [2000/12/EK] V
sadaļas 2. nodaļas 3. iedaļas 3. punktu, nepielietojot
šā pielikuma 8.punktu. 10. Ja kredītu
atvasinātais instruments, kas iekļauts tirdzniecības portfelī,
veido daļu no iekšējā riska ierobežošana darījuma un
kredīta aizsardzība saskaņā ar
Direktīvu [2000/12/EK] ir atzīta, uzskata, ka nepastāv
darījuma partnera risks, kura iemesls ir kredītu atvasinātais
instruments. 11. Kapitāla
prasība ir 8% no kopējās riska svērtās vērtības. ê 93/6/EEK Brīvās piegādes ê 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 2. pielikuma b) punkts 3.1. 3.1. No iestādes prasa turēt kapitālu pret otras
puses risku darījumā, ja: (i) i) tā ir samaksājusi par
vērtspapīriem vai precēm, pirms saņēmusi tās, vai
ir nodevusi vērtspapīrus vai preces, pirms saņēmusi samaksu
par tām; un (ii) ii) pārrobežu darījumu gadījumā ir
pagājusi viena vai vairākas dienas, kopš tā ir veikusi samaksu
vai piegādi. 3.2. 3.2. Kapitāla normas ir ar svērto risku, ko piemēro
attiecīgi otrai pusei, reizināti 8 % no vērtspapīru vai
preču naudas vērtības, ko otra puse ir iestādei
parādā. ê 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 2. pielikuma c) punkts Atpirkuma un atpakaļpirkuma līgumi,
vērtspapīru vai preču aizdevums un aizņēmums 4.1. Tādu atpirkuma nolīgumu un vērtspapīru vai
preču aizdevuma gadījumā, kas ir pamatoti ar
vērtspapīriem vai precēm, kas ir iekļautas
tirdzniecības grāmatā, iestādes aprēķina
vērtspapīru vai preču tirgus vērtības un iestādes
aizņēmuma vai parāda nodrošinājuma tirgus
vērtības starpību, ja šī starpība ir pozitīva.
Atpakaļpirkuma līgumu un vērtspapīru vai preču
aizņēmuma gadījumā iestāde aprēķina
starpību starp to summu, ko iestāde ir aizdevusi, vai attiecīgā
parāda nodrošinājuma tirgus vērtību un to
vērtspapīru vai preču tirgus vērtību, ko tā ir
saņēmusi, ja šī starpība ir pozitīva. ê 93/6/EEK Kompetentās iestādes veic pasākumus, lai nodrošinātu
to, ka sniegtais papildu nodrošinājums ir pieņemams. Tāpat kompetentās iestādes var ļaut
iestādēm neiekļaut papildu nodrošinājuma apmēru
aprēķinos, kas minēti šā punkta pirmajos divos teikumos, ja
papildu nodrošinājuma apmēru garantē tā, ka nodrošinājuma
devējs vienmēr ir pārliecināts, ka papildu nodrošinājums
tiks atmaksāts gadījumā, ja darījumu otra puse
nepildīs saistības. Uzkrātos procentus iekļauj aizņēmuma vai aizdevuma
summas un nodrošinājuma tirgus vērtības aprēķinā. 4.2. Kapitāla pietiekamības prasība ir 8 % no
skaitļa, ko iegūst saskaņā ar 4.1. punktu, reizinot ar
riska svērumu, kas piemērojams attiecīgajai darījuma otrai
pusei. Ārpusbiržas atvasinātie instrumenti ê 98/33/EK
3. panta 2. punkts 5. Lai aprēķinātu kapitāla normatīvus to
ārpusbiržas atvasinātiem instrumentiem, iestādes piemēro
Direktīvas 89/647/EEK II pielikumu. Riska svērumus, kas
jāpiemēro attiecīgajām pusēm, nosaka saskaņā
ar šīs direktīvas 2. panta 9. punktu. Līdz 2006. gada 31. decembrim dalībvalstu kompetentās
iestādes var atbrīvot no II pielikumā izklāstīto
metožu piemērošanas ārpusbiržas darījumus, par kuriem
norēķinu kā darījuma juridiska puse veikusi ieskaita
iestāde un kuros visi dalībnieki ik dienas pilnībā nodrošina
risku, ko tie rada ieskaita iestādei, tādējādi nodrošinot
aizsardzību, kas aptver gan tā brīža, gan nākotnē
iespējamo risku. Kompetentajām iestādēm
jāpārliecinās par to, ka iegrāmatotais nodrošinājums
sniedz tāda paša līmeņa aizsardzību kā nodrošinājums,
kas atbilst Direktīvas 89/647/EEK 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta 7.
punktam, un ir novērsts risks, ko rada ieskaita iestādes riska
uzkrājums, kas pārsniedz iegrāmatotā nodrošinājuma
tirgus vērtību. Dalībvalstis dara zināmu Komisijai, kā
tās izmanto šīs izvēles tiesības. ê 93/6/EEK CITI NOTEIKUMI 6. Kapitāla pietiekamības prasības, kas minētas
Direktīvā 89/647/EEK, attiecas uz tiem riska darījumiem, kas
izpaužas maksājumu, komisijas naudas, procentu likmju, dividenžu un
biržā tirgojamo termiņa darījumu vai izvēles darījumu
normatīvu veidā, uz kurām neattiecas šā pielikuma vai I
pielikuma noteikumi un kuras nav atskaitītas no pašu kapitāla
saskaņā ar V pielikuma 2. punkta d) apakšpunktu, un kuras tieši
saistītas ar vērtspapīru tirdzniecībā
iekļautajiem posteņiem. Attiecīgajām darījumu otrajām pusēm
piemērojamo riska svērumu nosaka saskaņā ar šīs
direktīvas 2. panta 9. punktu. ê 93/6/EEK (pielāgots) III PIELIKUMS Ö kapitāla prasību
aprēķināšana Õ ĀRVALSTU VALŪTAS RISKS RISKAM ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 3. pielikuma a) punkts (pielāgots) 1. Ja iestādes kopējā neto
ārvalstu valūtas pozīciju un neto zelta pozīciju summa, ko
aprēķina saskaņā ar Ö 2.
punktā Õ turpmāk izklāstīto procedūru,
pārsniedz 2 % no tās kopējā pašu kapitāla, tad, lai
aprēķinātu tās pašu kapitāla normatīvus
attiecībā uz ārvalstu valūtas risku, to reizina ar 8 %
tās neto ārvalstu valūtas pozīcijas un tās neto zelta
pozīcijas summu. Līdz 2004. gada 31.
decembrim kompetentās iestādes var atļaut iestādēm
aprēķināt to pašu kapitāla normatīvus, reizinot ar 8 %
apmēru, par kuru kopējā neto ārvalstu valūtas
pozīcija un neto zelta pozīcija pārsniedz 2 % no
kopējā pašu kapitāla. ê 93/6/EEK (pielāgots) 2. Izmanto divu pakāpju
aprēķinu Ö ārvalstu
valūtas riska kapitāla prasībai Õ. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 3. pielikuma b) punkts (pielāgots) 32.1.
Pirmkārt, aprēķina iestādes neto atklāto pozīciju
visās valūtās (ieskaitot pārskata valūtu) un
zeltā. Šī Ö neto
atklātā Õ pozīcija
sastāv no šādu elementu summas (pozitīvu vai negatīvu): -(a) neto
tūlītējā pozīcija (t. i., visi aktīvu
posteņi, no tiem atņem visus pasīvu posteņus, ieskaitot
konkrētajā valūtā uzkrātos procentu maksājumus),
vai - zeltam - neto tūlītējā pozīcija zeltā), -(b) neto termiņa
(nākotnes) pozīcija (t. i., visas summas, kas būs
jāsaņem, atskaitot visas summas, kas būs jāsamaksā,
saskaņā ar standartizētiem valūtas un zelta maiņas
darījumiem, ieskaitot valūtas un zelta standartizētus
nākotnes darījumus un valūtas apmaiņas pamatkapitālu,
kas nav iekļauts tūlītējā pozīcijā), -(c) neatsaucami galvojumi (un
līdzīgi instrumenti), kas noteikti tiks nosaukti, un ko,
iespējams, nevar atsaukt, -(d) neto standartizēto
līgumu ienākumi/izdevumi, kas vēl nav uzkrāti, bet jau pilnībā
nodrošināti (termiņa līgumu neto ienākumi/izdevumi, kas
vēl nav iekļauti grāmatvedības reģistros, bet ir
pilnībā nodrošināti ar nestandartizētiem nākotnes
valūtas darījumiem, var tikt iekļauti šeit, pārskata
iestādei neatkarīgi pieņemot lēmumu, un ar kompetento
iestāžu iepriekšēju piekrišanu). -(e) neto delta (vai ar delta
pamatots) ekvivalents ārvalstu valūtas un zelta iespēju
darījumu kopējai uzskaitei, -(f) pārējo
iespēju darījumu tirgus vērtība (kas nav ārvalstu
valūtas un zelta iespēju darījumi),. vVisas
pozīcijas, ko iestāde ir apzināti pieņēmusi, lai nodrošinātos
pret negatīvām sekām, ko rada maiņas kurss tās
kapitāla proporcijai, var izslēgt no neto valūtas risku
aprēķina. Šādām pozīcijām
jābūt netirgojamām vai strukturālām, un, lai tās
izslēgtu, visām izmaiņām to izslēguma noteikumos vajag
kompetento iestāžu piekrišanu. To pašu režīmu,
ievērojot tos pašus nosacījumus kā iepriekš, var piemērot
iestādes pozīcijām, kas attiecas uz posteņiem, kas ir jau
atskaitīti, aprēķinot pašu kapitālu. ò jauns Lai veiktu pirmajā
daļā minētos aprēķinus attiecībā uz kopējiem
ieguldījumu uzņēmumiem (CIU), ņem vērā kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) aktuālās
ārvalstu valūtas pozīcijas. Ziņojumu
sniegšanā par kopējā ieguldījumu uzņēmuma (CIU)
ārvalstu valūtas pozīcijām, iestādes var
paļauties uz trešo personu, ja ir atbilstoši nodrošināta šā
ziņojuma pareizība. Ja iestādei nav zināmas kolektīvā
ieguldījumu uzņēmuma (CIU) ārvalstu valūtas
pozīcijas, pieņem, ka kopējo ieguldījumu uzņēmums
(CIU) iegulda līdz (CIU) pilnvarā atļautai
maksimālajai robežai ārvalstu valūtā, un iestādes,
aprēķinot savu kapitāla prasību ārvalstu valūtas
riskam, tirdzniecības portfeļa pozīcijām, ņem
vērā maksimālo netiešo risku, ko tās var uzņemties,
izmantojot sviras efektu ar kopējo ieguldījumu uzņēmumu (CIU)
pozīciju starpniecību. To panāk proporcionāli palielinot kopējā
ieguldījumu uzņēmuma (CIU) pozīciju līdz
maksimālajam riskam bāzes ieguldījumu posteņos, kas izriet
no šīs ieguldījumu pilnvaras. Kopējā ieguldījuma
uzņēmuma (CIU) pieņemto pozīciju ārvalstu
valūtā uzskata par atsevišķu valūtu, tāpat kā
ieguldījumus zeltā, ievērojot pārveidojumu, ka, ja
iespējams virzīt kopējo ieguldījumu uzņēmumu (CIU)
ieguldījumu, kopējo garo pozīciju var pieskaitīt
kopējai garajai atvērtai ārvalstu valūtas pozīcijai un
kopējo īso pozīciju var pieskaitīt kopējai īsajai
atvērtajai ārzemju valūtas pozīcijai. Šādu
pozīciju starpā ieskaits netiks atļauts pirms aprēķinu
veikšanas. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 3. pielikuma b) punkts 3.2.
Kompetentās iestādes pēc saviem ieskatiem var ļaut
iestādēm izmantot neto pašreizējo vērtību,
aprēķinot neto atklāto pozīciju visās
valūtās un zeltā. ê 93/6/EEK è1 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 3. pielikuma c) punkts è1 42.2.
Otrkārt, visu valūtu neto īsās un garās
pozīcijas, izņemot pārskata valūtu un neto garās vai
īsās pozīcijas zeltā, konvertē pārskata
valūtā atbilstoši dienas kursam. ç Lielākā no
kopsummām ir iestādes kopējā neto ārvalstu valūtas
pozīcija. ê 93/6/EEK (pielāgots) 53. Šā pielikuma nolūkiem, neatkarīgi
no Ö atkāpjoties
no Õ 1. līdz 4. punktam,
un līdz turpmākai koordinācijai kompetentās iestādes
var noteikt vai ļaut iestādēm izmantot alternatīvas
Ö šādas Õ procedūras. ê 93/6/EEK (pielāgots) 63.1. Pirmkārt, Kkompetentās iestādes var ļaut
iestādēm paredzēt zemākas kapitāla prasības pret
pozīcijām cieši savstarpēji saistītās
valūtās, kas ir zemākas par tām, kas izriet no 1. līdz 4. Ö un 2. Õ punkta piemērošanas.
Kompetentas iestādes var uzskatīt valūtu pāri par cieši
saistītu tikai tad, ja zaudējuma iespējai, kas
aprēķināta uz pēdējo trīs vai piecu gadu dienas
kursu datu pamata, attiecībā uz vienādām vai
pretējām pozīcijām šajās valūtās
turpmākās 10 darba dienās, kas ir 4 % no konkrētās
saskaņotās pozīcijas vērtības vai mazāk
(vērtība noteikta pārskata valūtā), ir vismaz 99 %, ja
izmanto trīs gadu pārskata periodu, vai 95 %, ja izmanto piecu gadu
pārskata periodu. Pašu kapitāla prasības saskaņotām
pozīcijām divās cieši saistītās valūtās ir 4
%, ko reizina ar saskaņotās pozīcijas vērtību.
Kapitāla prasības nesaskaņotām pozīcijām cieši
saistītās valūtās un visām pozīcijām citās
valūtās ir 8 %, kas reizināti ar lielāko no neto īso
vai neto garo pozīciju summas šajās valūtās, pirms tam
atskaitot saskaņotās pozīcijas cieši saistītas
valūtās. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 3. pielikuma d) punkts (pielāgots) 7. Otrkārt,
līdz 2004. gada 31. decembrim kompetentās iestādes var
atļaut iestādēm piemērot metodi, kas ir alternatīva šā
pielikuma 1. līdz 6. punktā paredzētajām metodēm.
Kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc šīs
metodes, jābūt pietiekamiem, lai pārsniegtu 2 % no
saskaņā ar 4. punktu aprēķinātās neto
atklātās pozīcijas, lai pārsniegtu 99 % un vairāk
gadījumu iespējamos zaudējumus, ja dienas kursa
svārstību analīze par 10 darba dienu secīgu periodu aptver
pēdējos trīs gados. Pirmajā apakšpunktā
aprakstīto alternatīvo metodi var izmantot tikai, ievērojot šādus
nosacījumus: (i) kompetentās
iestādes nosaka aprēķina formulu un korelācijas
koeficientus, pamatojoties uz to veikto valūtas kursa svārstību
analīzi; (ii) kompetentās
iestādes regulāri pārskata korelācijas koeficientus,
ņemot vērā informāciju par jaunākiem datiem
ārvalstu valūtas tirgos. ê 93/6/EEK (pielāgots) 83.2. Treškārt, Kkompetentās iestādes var ļaut
iestādēm no jebkuras no 1. Ö , 2., un
3.punkta 1. apakšpunkta Õ līdz 7. punktā
aprakstītajām metodēm, ko tās piemēro, izslēgt
pozīcijas jebkurā valūtā, kura pakļauta juridiski
saistošam starpvaldību nolīgumam ierobežot to atšķirības,
attiecībā uz citām valūtām, ko aptver tas pats
nolīgums. Iestādes aprēķina to saskaņotās
pozīcijas šajās valūtās un attiecina uz tām
kapitāla pietiekamības prasības tā, lai maksimāli
pieļaujamā atšķirība, kas noteikta konkrētā
starpvaldību nolīgumā attiecībā uz aplūkojamo
valūtu, nebūtu zemāka par pusi. Ar nesaskaņotām
pozīcijām šajās valūtas rīkojas tāpat kā ar
citām valūtām. Neievērojot Ö Atkāpjoties
no Õ pirmāso
daļasu, kompetentās iestādes var
ļaut kapitāla pietiekamības prasības saskaņotām
pozīcijām to dalībvalstu valūtās, kas piedalās
Eiropas Monetārās savienības otrajā stadijā,
aprēķināt, reizinot šādu saskaņotu pozīciju
vērtību ar 1,6 %. ê 93/6/EEK (pielāgots) 9. Kompetentās
iestādes dara Padomei un Komisijai zināmas metodes, ja tādas ir,
ko tās noteikušas vai atļāvušas attiecībā uz 6.
līdz 8. punktu. 10. Komisija ziņo
Padomei par 9. punktā minētajām metodēm un vajadzības
gadījumā, pienācīgi ievērojot starptautiskos
notikumus, ierosina saskaņotāku attieksmi pret ārvalstu
valūtas risku. ê 93/6/EEK 114. Neto pozīcijas saliktās valūtās var sadalīt
sastāva valūtās saskaņā ar spēkā esošajām
kvotām. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) VIII Ö IV Õ PIELIKUMS PREČU
RISKaS
Ö kapitāla prasību
aprēķināšana Õ ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 1. Visas preču vai preču
atvasinājumu pozīcijas jāizsaka mērījumu
standartvienībās. Katrai precei tūlītējo cenu izsaka
pārskata valūtā. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) 2. Zelta vai zelta atvasinājumu
pozīcijas uzskata par tādām, kas pakļautas ārvalstu
valūtas riskam, un, lai aprēķinātu tirgus risku, ar
tām rīkojas attiecīgi saskaņā ar III vai VIII pielikumu. 3. Šā pielikuma vajadzībām
pozīcijas, kas ir tikai krājumu finansējums, var izslēgt
tikai no preču riska aprēķina. 4. Procentu likmes un ārvalstu
valūtas risku, uz ko neattiecas šā pielikuma pārējie
noteikumi, iekļauj tirgojamu parāda instrumentu
vispārējā riska aprēķinā un ārvalstu
valūtas riska aprēķinā. 5. Ja īsā pozīcija
pazeminās pret garo pozīciju, iestādes aizsargājas arī
pret likviditātes deficīta risku, kas var būt dažos tirgos. 6. Saskaņā ar 19. punktu lielums,
par kuru iestādes garās (īsās) pozīcijas
pārsniedz tās īsās (garās) pozīcijas
attiecībā uz to pašu preci un tās pašas preces
standartizētiem līgumiem, iespēju līgumiem un
garantijām, ir tās neto pozīcija katrai precei. Kompetentās iestādes ļauj ar
atvasinātu instrumentu pozīcijām rīkoties kā ar preces
pamatpozīcijām, kā noteikts 8., 9. un 10. punktā. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 7. Kompetentās iestādes šādas
pozīcijas var uzskatīt par tās pašas preces pozīcijām: -(a) atšķirīgu
apakšgrupu preču pozīcijas gadījumos, ja apakšgrupas ir
savstarpēji piegādājamas, un -(b) līdzīgu
preču pozīcijas, ja tās ir tieši aizstājamas cita ar citu
un ja var skaidri noteikt minimālo korelāciju 0,9 starp cenas
svārstībām ne mazāk kā viena gada laikā. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums Īpaši instrumenti ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) 8. Preču standartizētu nākotnes
līgumu un termiņa saistības pirkt vai pārdot atsevišķas
preces iekļauj mērījumu sistēmā kā nosacītus
lielumus standarta mērvienībās un nosaka termiņu ar atsauci
uz beigu datumu. Kompetentās iestādes var atļaut
biržā tirgojamiem termiņa līgumiem kapitāla prasības,
kas ir vienādas ar normatīvu, ko prasa birža, ja tās
pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska
aprēķinu, kas ir saistīts ar termiņa līgumu, un tas ir
vismaz vienāds ar standartizēta nākotnes darījuma
kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas
izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai
piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Līdz 2006. gada 31.
decembrim kKompetentās iestādes var atļaut
arī kapitāla prasības šajā punktā minētā
tipa ārpusbiržas (OTC) atvasinājumu līgumiem, par kuriem
norēķinu veic klīringa iestāde, ko tās atzīst par
vienādu normatīvam, ko prasa klīringa iestāde, ja tās
pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska
aprēķinu, kas saistīts ar atvasinājuma līgumu, un tas
ir vismaz vienāds ar konkrētā līguma kapitāla
normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas
izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai
piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) 9. Preču apmaiņas, kur
darījumam no vienas puses ir fiksēta cena un no otras puses - pašreizējā
tirgus cena, ievieto termiņa sadalījumā Ö ,kā tas
paredzēts no 13. līdz 18. punktam, Õ kā
pozīciju virkni, kas ir vienādas ar līguma domāto
apmēru, kur viena pozīcija atbilst katram maksājumam
apmaiņā un ir ievietota termiņa sadalījumā, ko nosaka 13. punkta Ö 1. Õ tabula.
Pozīcijas ir garās pozīcijas, ja iestāde maksā
fiksētu cenu un saņem mainīgu cenu, un īsās
pozīcijas, ja iestāde saņem fiksētu cenu un maksā
mainīgu cenu. Par preču apmaiņām, kur
darījuma objekti ir dažādas preces, jāziņo
attiecīgā pārskata sadaļā par termiņu
sadalījumu. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) 10. Ar preču vai preču
atvasinājumu iespēju līgumiem rīkojas tā, it kā
tie būtu pozīcijas, kuru vērtība ir vienāda ar tā
pamatdokumenta vērtību, uz ko iespēju līgums attiecas, kas šā
pielikuma mērķiem ir reizināta ar tā delta koeficientu.
Pēdējās pozīcijas var tikt kompensētas pret visām
kompensējošām pozīcijām, kas ir identiskas pamata
precēm vai preces atvasinājumiem. Izmanto attiecīgās biržas
delta koeficientu, ko aprēķina kompetentās iestādes vai, ja
neviena no minētajām nav pieejama vai ārpusbiržas iespēju
līgumiem, delta koeficientu, ko aprēķina pati iestāde, ja
kompetentā iestāde atzīst, ka modelis, ko izmanto iestāde,
ir pamatots. Tomēr kompetentās iestādes var
noteikt, ka iestādes pašas aprēķina to delta koeficientus,
izmantojot metodoloģiju, ko nosaka kompetentās iestādes. Kompetentās
iestādes prasa, lai Ppārējais
risks, izņemot delta koeficientu, kas ir saistīts ar izvēli
līgumiem, būtu Ö ir Õ nodrošināts. Kompetentās iestādes var atļaut
rakstītiem biržā tirgojamiem iespēju līgumiem kapitāla
prasības, kas ir vienādas ar normatīviem, ko prasa birža, ja
tās pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska
aprēķinu, kas ir saistīts ar iespēju līgumu, un tas ir
vismaz vienāds ar iespēju līguma kapitāla
prasībām, ko aprēķina pēc metodes, kas
izklāstīta turpmāk šajā pielikumā, vai piemērojot
iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII
pielikumā. Līdz 2006. gada 31.
decembrim Kkompetentās iestādes var
atļaut arī kapitāla prasības ārpusbiržas iespēju
līgumiem, par kuriem norēķinu veic klīringa iestāde,
ko tās atzīst par vienādu normatīvam, ko prasa
klīringa iestāde, ja tās pilnībā apmierina tas, ka
tā veic precīzu riska aprēķinu, kas saistīts ar
attiecīgu iespēju līgumu un tas ir vismaz vienāds ar
konkrētā iespēju līguma kapitāla prasībām,
ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta turpmāk šajā
pielikumā vai, piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas
aprakstīta VIII pielikumā. Bez tam tās var atļaut
iegādāta biržā tirgojama ārpusbiržas iespēju
līguma kapitāla prasības, kas ir vienādas ar tā
pamatdokumenta kapitāla prasībām, ar nosacījumu, ka tie
nepārsniedz iespēju līguma tirgus vērtību.
Rakstīta ārpusbiržas iespēju līguma kapitāla
prasības nosaka attiecībā uz preci, kas ir tā pamatā. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) 11. Ar garantijām attiecībā uz
precēm rīkojas tāpat, kā ar preču iespēju
līgumiem Ö kas
minēti Õ saskaņā ar 10. punktāu. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 12. Persona, kas nodod preces vai
garantētas tiesības, kas attiecas uz preču īpašumtiesībām
atpirkuma līgumā, un persona, kas aizdod preces preču aizdevuma
līgumā, iekļauj šādas preces tā kapitāla
normatīvu aprēķinā saskaņā ar šo pielikumu. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) a) Termiņa sadalījums 13. Katrai precei attiecīgās
iestādes izmanto atsevišķu termiņa sadalījuma
izkārtojumu saskaņā ar Ö 1. Õ tabulu tālāk. Visas šīs preces pozīcijas un
visas pozīcijas, ko uzskata par tās pašas preces pozīcijām
saskaņā ar 7. punktu, ievieto attiecīgos termiņa
intervālos. Fiziskus krājumus ievieto pirmajā termiņu
intervālā. Ö 1. tabula Õ Termiņa intervāls (1) || Izplatīšanas likme % (in %) (2) 0 ≤ 1 mēnesi || 1,50 > 1 ≤ 3 mēnešiem || 1,50 > 3 ≤ 6 mēnešiem || 1,50 > 6 ≤ 12 mēnešiem || 1,50 > 1 ≤ 2 gadi || 1,50 > 2 ≤ 3 gadi || 1,50 > 3 gadiem || 1,50 14. Kompetentās iestādes var
ļaut kompensēt pozīcijas, kas ir tās pašas preces
pozīcijas, vai ko tās saskaņā ar 7. punktu uzskata par
tādām, un ievietot tās attiecīgā termiņa
intervālā, pamatojoties uz neto pamata vērtību, ja: - (a) tās ir tādu
līgumu pozīcijas, kuru termiņš beidzas tajā pašā
dienā, un - (b) tās ir tādu
līgumu pozīcijas, kuru termiņš beidzas 10 dienās pēc
otras pozīcijas termiņa beigām, ja līgumus tirgo tirgos,
kam ir ikdienas piegādes datumi. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 15. Iestāde pēc tam summē
garās pozīcijas un īsās pozīcijas katrā
termiņa intervālā. Garās (īsās) pozīcijas,
kas ir saskaņotas ar īsām (garām) pozīcijām
konkrētā termiņa intervālā, ir šā intervāla
saskaņotās pozīcijas, bet pārējās garās vai
īsās pozīcijas ir tā paša intervāla
nesaskaņotās pozīcijas. 16. Konkrētā termiņa
intervāla nesaskaņotās garās (īsās)
pozīcijas daļa, kas ir saskaņota ar nākamā
termiņa intervāla nesaskaņoto īso (garo) pozīciju ir
starp diviem termiņa intervāliem saskaņota pozīcija. Nesaskaņotās
garās vai nesaskaņotās īsās pozīcijas daļa,
ko nevar šādi saskaņot, ir nesaskaņotā pozīcija. 17. Iestādes kapitāla
normatīvus katrai precei aprēķina, pamatojoties uz
attiecīgu termiņa sadalījumu summējot: (ia) saskaņotu garo un īso
pozīciju summu, kas ir reizināta ar attiecīgu izplatīšanas
likmi katram termiņa intervālam, kā norādīts 13.
punkta tabulas otrā slejā, un ar preces tūlītējo cenu; (iib) saskaņotu pozīciju starp
diviem termiņa intervāliem katram termiņa intervālam,
kurā nesaskaņota pozīcija tiek pārcelta tālāk,
reizinot ar 0,6 % (piedāvājuma likme) un ar preces
tūlītējo cenu; (iiic) pārējās
nesaskaņotās pozīcijas, ko reizina ar 15 % (atklātā
(tiešā) darījumu likme) un ar preces tūlītējo cenu. 18. Iestādes kopējos preču
riska kapitāla normatīvus aprēķina, summējot
kapitāla normatīvus, ko aprēķina katrai precei
saskaņā ar 17. punktu. b) Vienkāršotā pieeja 19. 19. Iestādes kapitāla
normatīvus katrai precei aprēķina, summējot: (ia) 15% no neto pozīcijas,
īsās vai garās, kas ir reizināti ar preces
tūlītējo cenu; (iib) 3% no bruto pozīcijas, kas ir
garās un īsās pozīcijas summa un ir reizināti ar
preces tūlītējo cenu. 20. Iestādes kopējos preču
riska kapitāla normatīvus aprēķina, summējot
kapitāla normatīvus, ko aprēķina katrai precei
saskaņā ar 19. punktu. ê 93/6/EEK 11.a pants
(pielāgots) Ö Paplašināts
termiņa sadalījums Õ Līdz 2006. gada 31.
decembrim dalībvalstis Ö Kompetentās
iestādes Õ var atļaut to iestādēm ievērot minimālās
izplatīšanas, piedāvājuma un atklātās (tiešās)
likmes, kas ir norādītas tabulā turpmāk, nevis tās,
kas norādītas VII pielikuma 13., 14.,
17. un 18. punktā, ar nosacījumu, ka iestādes pēc to
kompetento iestāžu atzinuma: (a) veic nozīmīgu
uzņēmējdarbību ar precēm; (b) tām ir daudzveidīgu preču
portfelis;un (c) tās nav gatavas izmantot iekšējos
modeļus, lai aprēķinātu preču riska kapitāla
normatīvus saskaņā ar Ö V Õ VIII pielikumu. 2. tabula || Dārgmetāli, (izņemot zeltu) || Parastie metāli || Lauksaimniecības produkti (mīkstie) || Citas preces, tostarp enerģija Izplatīšanas likme % || 1,0 || 1,2 || 1,5 || 1,5 Izplatīšanas likme % || 0,3 || 0,5 || 0,6 || 0,6 Turēšanas likme % || 8 || 10 || 12 || 15 ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) è1 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 5. pielikums, kas grozīts ar
kļūdu labojumu, OV L 248, 8.9.1998., 20. lpp. VIII
PIELIKUMS IEKŠĒJO
MODEĻU Ö IZMANTOŠANA KAPITĀLA PRASĪBU
APRĒĶINĀŠANAI Õ 1. Kompetentās iestādes iestādēm
var, ievērojot šajā pielikumā noteiktos nosacījumus,
ļaut aprēķināt kapitāla prasības pozīciju
riskam, ārvalstu valūtas riskam un/vai preču riskam, izmantojot
iekšējos riska vadības modeļus, kas aizstāj I, III un VII Ö IV Õ pielikumā
aprakstītās metodes vai kopā ar tām. Katrā atsevišķā
gadījumā vajag, lai kompetentās iestādes noteikti
atzītu modeļu izmantojumu uzraudzīta kapitāla
nolūkiem. 2. Kompetentās iestādes piešķir
atzīšanu tikai tad, ja iestādes riska vadības sistēma ir
konceptuāli nevainojama un to īsteno godprātīgi, un, jo
īpaši, ja izpildīti šādi kvalitātes standarti: (ia) iekšējais riska aprēķina
modelis ir tieši iekļauts iestādes ikdienas riska vadības
procesā un ir pamats pārskatam par riska darījumiem, ko gatavo
iestādes augstākai vadībai; (iib) iestādei ir riska kontroles
struktūrvienība, kas ir neatkarīga no darījumu
tirdzniecības struktūrvienībām un tieši pakļauta
augstākai vadībai. Šai struktūrvienībai jāatbild par
iestādes riska vadības sistēmas plānošanu un īstenošanu.
Tā sastāda un analizē dienas pārskatus par riska
vadības modeļa rezultātiem un attiecīgiem
tirdzniecības ierobežojumu pasākumiem, kas jāveic; (iiic) iestādes valde un augstākā
vadība aktīvi iesaistās riska kontroles procesā, un dienas
pārskatus, ko sastāda riska kontroles struktūrvienība,
pārskata tāda līmeņa vadība, kuras pilnvaras ir
pietiekamas, lai mazinātu gan individuālu tirgotāju
pozīcijas, gan arī iestādes kopējo risku; (ivd) iestādei ir pietiekams skaits
darbinieku, kas ir kvalificēti izmantot sarežģītus modeļus
tirdzniecībā, riska kontrolē, revīzijā un
noformējuma nodaļas jomās; (ve) iestāde ir izveidojusi
procedūras, lai uzraudzītu un nodrošinātu atbilstību iekšējai
politikai, kas dokumentāri apstiprināta, un kontroli
attiecībā uz riska aprēķina sistēmas kopējo
darbību; (vif) iestādes modeļiem ir
pārbaudīta virzības uzskaite ar atbilstošu riska
aprēķina precizitāti; (viig) iestāde bieži veic stingru stresa
pārbaudes programmu, un augstākā vadība pārskata šo
pārbaužu rezultātus un atspoguļo tos politikā un
ierobežojumos, ko tā nosaka; (h) iestādei kā daļa no
tās pastāvīga iekšējās revīzijas procesa
neatkarīgi jāpārskata tās riska aprēķina
sistēma. Šajā pPārskatās, Ö kas minēts
pirmā punkta h) apakšpunktā, Õ jāaptvers gan
darījumu tirdzniecības struktūrvienību, gan
neatkarīgās riska kontroles struktūrvienības darbības.
Vismaz reizi gadā iestādei jāveic tās kopējā
riska vadības procesa pārskats. Pārskatā tiks jāizvērtēta: - (a) riska vadības
sistēmas un riska kontroles struktūrvienības procesa un
organizācijas dokumentācijas atbilstība, - (b) kā tirgus riska
pasākumi ir integrēti ikdienas riska vadībā un vadības
informācijas sistēmas vienotība, - (c) kā iestāde
izmanto apstiprināšanai riska cenu noteikšanas modeļus un
vērtēšanas sistēmas, ko lieto darījumu un noformējuma
nodaļas personāls, - (d) tirgus riska apjoms, ko
aptver riska aprēķina modelis, un to, kā apstiprina visas
nozīmīgas izmaiņas riska aprēķina procesā, - (e) cik precīzi un
pilnīgi ir pozīcijas dati, to cik precīzi un atbilstoši ir
nestabilitātes un korelācijas pieņēmumi, un cik
precīzi ir vērtējumi un riska jutīguma aprēķini, - (f) pārbaudes procesu, ko
iestādes izmanto, lai izvērtētu iekšējiem modeļiem
izmantoto datu avotu konsekvenci, savlaicīgumu un ticamību, ieskaitot
šādu datu avotu neatkarību, un - (g) pārbaudes procesu, ko
iestāde lieto, lai izvērtētu pretpārbaudi, ko veic, lai
novērtētu modeļa precizitāti. 3. Veicot pretpārbaudes programmu,
iestāde uzrauga tās modeļa precizitāti un darbību (spēju
darboties). Pretpārbaudei jānodrošina katrai darba dienai vienas
dienas riska vērtības aprēķina salīdzinājums, ko
nosaka iestādes vērtība è1 ,
ko nosaka ar iestādes modeli portfeļa darba dienas beigu
attiecībai pret vienas dienas izmaiņām portfeļa
vērtībā, ç nākamās
darba dienas beigās. Kompetentās iestādes pārbauda
iestādes spēju veikt pretpārbaudi gan faktiskām, gan
iespējamām izmaiņām portfeļa vērtībā.
Portfeļa vērtības iespējamo izmaiņu
pretpārbaudē salīdzina portfeļa vērtību dienas
beigās un nākamās dienas beigās, pieņemot
nemainīgas pozīcijas. Kompetentās iestādes prasa, lai
iestādes veiktu attiecīgus pasākumus, lai uzlabotu to
pretpārbaudes programmu, ja uzskata to par nepilnīgu. 4. Lai aprēķinātu kapitāla
normatīvus konkrētam riskam, kas saistīts ar tirgojamām
parāda un pašu kapitāla pozīcijām, kompetentās
iestādes var atzīt iekšējo modeļu izmantošanu, ja papildus
atbilstībai nosacījumiem šā pielikuma turpinājumā šis
modelis, Ö kas atbilst šādiem
nosacījumiem Õ : - (a) skaidro
vēsturiskās portfeļa cenas izmaiņas, - (b) aptver portfeļa
svarīguma koncentrāciju un izmaiņas struktūrā, - (c) ir stiprs pret
nelabvēlīgu vidi, - (d) ir apstiprināts ar
pretpārbaudi nolūkā novērtēt, vai konkrētais risks
ir aptverts precīzi. Ja kompetentās iestādes ļauj šo
pretpārbaudi veikt, pamatojoties uz attiecīgiem apakšportfeļiem,
tie jāizvēlas konsekventi. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 5. Iestādes, kas izmanto iekšējos
modeļus, kas nav atzīti saskaņā ar 4. punktu, ir
pakļautas atsevišķiem konkrēta riska kapitāla
maksājumiem, ko aprēķina tā, kā paredz I pielikums. 6. Saskaņā ar 10. punkta ii) apakšpunktu
iestādes pašu aprēķina rezultātus palielina ar
reizinājuma koeficientu vismaz 3. ê 98/31/EK 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) 7. Reizinājuma koeficientu palielina ar
plusa koeficientu starp 0 un 1 saskaņā ar šādu
Ö 1. Õ tabulu,
atkarībā no noviržu skaita pēdējās 250 darba
dienās, kā konstatēts iestādes pretpārbaudē.
Kompetentās iestādes prasa, lai iestādes
aprēķinātu novirzes saskaņā ar portfeļa
vērtības faktisko vai iespējamo izmaiņu pretpārbaudi.
Novirze ir vienas dienas izmaiņas portfeļa vērtībā,
kas pārsniedz attiecīgo vienas dienas riska novērtējumu, ko
aprēķina, izmantojot iestādes modeli. Lai noteiktu plusa
koeficientu, noviržu skaitu izvērtē vismaz reizi ceturksnī. Ö 1. tabula Õ Noviržu skaits || Plusa koeficients mazāk par 5 || 0,00 5 || 0,40 6 || 0,50 7 || 0,65 8 || 0,75 9 || 0,85 10 un vairāk || 1,00 Kompetentās iestādes var Ö drīkst Õ atsevišķos
gadījumos sakarā ar ārkārtējiem apstākļiem
neievērot prasību palielināt reizinājuma koeficientu ar
plusa koeficientu saskaņā ar iepriekš doto
Ö 1. Õ tabulu, ja
iestāde kompetentām iestādēm ir pārliecinoši
pierādījusi, ka šāds palielinājums nav vajadzīgs, un
modelis pamatā ir nevainojams. Ja daudzās novirzes norāda uz to, ka
modelis nav pietiekami precīzs, kompetentās iestādes atsauc
modeļa atzīšanu vai uzliek izpildīt attiecīgus
pasākumus, lai nodrošinātu modeļa attiecīgu uzlabošanu. Lai ļautu kompetentajām
iestādēm uzraudzīt plusa koeficienta atbilstību tā
pieaugumā, iestādes tūlīt un nekādā
gadījumā vēlāk kā piecās darbadienās dara
kompetentām iestādēm zināmas novirzes, kas izriet no to
pretpārbaudes programmām un kas saskaņā ar iepriekš doto
tabulu paredz plusa koeficienta palielinājumu. 8. Ja kompetentās iestādes
saskaņā ar 4. punktu ir atzinušas iestādes modeli, tad, lai
aprēķinātu konkrētā riska kapitāla
normatīvus, iestāde palielina tās kapitāla normatīvus,
ko aprēķina saskaņā ar 6., 7. un 10. punktu, ar pieskaitījumu
vai nu: (ia) riska novērtējuma
konkrētā riska daļai, kas jānodala saskaņā ar uzraudzības
pamatnorādēm, vai pēc iestādes izvēles; (iib) riska novērtējumiem
attiecībā uz parāda pakārtotiem portfeļiem un pašu
kapitāla akciju pozīcijām, kam ir konkrēts risks. No iestādēm, kuras izmanto ii) Ö b Õ apakšpunktu, prasa,
lai pirms tam tās noteiktu savu pakārtoto portfeļu
struktūru un mainītu to tikai tad, ja kompetentās iestādes
tam piekrīt. ê 98/31/EK
1. panta 7. punkts un 5. pielikums 9. Kompetentās iestādes var
atteikties no prasības par papildu pieskaitījumu saskaņā ar
8. punktu, ja iestādes pierāda, ka saskaņā ar
pieņemtiem starptautiskiem standartiem to modelis precīzi aptver
gadījuma risku un saistību nepildīšanas risku
attiecībā uz to tirgojamām parāda un pašu kapitāla
pozīcijām. ê 98/31/EC 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 10. Visām iestādēm
jāizpilda kapitāla normatīvi, kas
pārrēķināti kā augstākais no: (ia) tās iepriekšējās
dienas riska vērtības izskaitļojuma, ko aprēķina
saskaņā ar parametriem, kas precizēti šajā pielikumā; (iib) ik dienas riska vērtības
novērtējumu caurmērā katrai no iepriekšējām 60
darba dienām, kas reizināts ar 6. punktā minēto koeficientu
un koriģēts ar koeficientu, kas minēts 7. punktā. ê 98/31/EC 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 11. Aprēķinot riska
vērtību, ievēro šādu standartu minimumu: (ia) riska vērtības
aprēķināšana vismaz ik dienas; (iib) pārskata datu 99 %
uzticamība ar precizitāti līdz vienam ciparam (aiz komata); (iiic) 10 dienu turēšanas periods; (ivd) vēsturiska apsekojuma periods
vismaz vienu gadu, izņemot gadījumu, kad īsāku apsekojuma
periodu attaisno nozīmīgs pacēlums cenas
nestabilitātē; (ve) atjauninājumi, ko nosaka
trīs mēnešu dati. 12. Kompetentās iestādes prasa, lai
modelis precīzi aptvertu visu reālās cenas risku attiecībā
uz iespēju darījumiem vai līdzīgām pozīcijām
un to, lai jebkurš risks, uz ko modelis neattiecas, tiktu attiecīgi nodrošināts
ar pašu kapitālu. ê 98/31/EC 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) 13. Kompetentās
iestādes prasa, lai Rriska aprēķina modelis aptvertu pietiekamu skaitu riska faktoru atkarībā no
iestādes darbības līmeņa attiecīgos tirgos Ö un jo īpaši Õ . Kā minimumu
ievēro šādus noteikumus: Ö Procentu likmes
risks Õ (i) procentu
likmes riskam Rriska aprēķina sistēmā iekļauj
riska faktoru kopumu, kas atbilst katras valūtas procentu likmēm,
kurās iestādei ir bilances vai ārpusbilances pozīcijas, ko
ietekmē procentu likme. Iestādes modelē ienākumu
līknes, izmantojot kādu no vispārpieņemtām
metodēm. Procentu likmju riskam galvenajās valūtās un
tirgos ienākumu līkni sadala vismaz sešos termiņa segmentos, lai
aptvertu likmju nestabilitātes atšķirības visā
ienākumu līknē. Riska aprēķina sistēmai
jāaptver risks, ko nosaka dažādu ienākuma līkņu
dinamika, kas nav pilnīgi savstarpēji saistīta;. Ö Valūtas
maiņas likmes risks Õ (ii) ārvalstu
valūtas riskam Rriska aprēķina sistēmā
jāiekļauj riska faktori, kas atbilst zeltam un atsevišķām
ārvalstu valūtām, kurās iestādes pozīcijas ir
nosauktas;. ò jauns Kopējo
ieguldījumu uzņēmumiem (CIU) aktuālās
ārvalstu valūtas pozīcijas kopējā ieguldījumu
uzņēmumā (CIU) tiks ņemtas vērā.
Ziņojumu sniegšanā par kopējā ieguldījumu
uzņēmuma (CIU) ārvalstu valūtas pozīcijām,
iestādes var paļauties uz trešo personu, ja ir atbilstoši nodrošināta
šā ziņojuma pareizība. Ja iestādei nav zināmas kopējā
ieguldījumu uzņēmuma (CIU) ārvalstu valūtas
pozīcijas, pieņem, ka kopējais ieguldījumu
uzņēmums (CIU) iegulda līdz tā pilnvarā
atļautai maksimālajai robežai ārvalstu valūtā, un
iestādes, aprēķinot savu kapitāla prasību
ārvalstu valūtas riskam, tirdzniecības portfeļa
pozīcijām, ņem vērā maksimālo netiešo risku, ko
tās var uzņemties, izmantojot sviras efektu ar kopējā
ieguldījumu uzņēmuma (CIU) pozīciju
starpniecību. To panāk proporcionāli palielinot kopējā
ieguldījumu uzņēmuma (CIU) pozīciju līdz
maksimālajam riskam bāzes ieguldījumu posteņos, kas izriet
no šīs ieguldījumu pilnvaras. Kopējā ieguldījumu
uzņēmuma (CIU) pieņemto pozīciju ārvalstu
valūtā uzskata par atsevišķu valūtu, tāpat kā
ieguldījumus zeltā. Tomēr, ja iespējams virzīt kopējo
ieguldījumu uzņēmumu (CIU) ieguldījumu, kopējo
garo pozīciju var pieskaitīt kopējai garajai atvērtai
ārvalstu valūtas pozīcijai un kopējo īso pozīciju
var pieskaitīt kopējai īsajai atvērtajai ārzemju
valūtas pozīcijai. Šādu pozīciju starpā ieskaits
netiks atļauts pirms izdarīti aprēķini. ê 98/31/EC 1. panta
7. punkts un 5. pielikums (pielāgots) Ö Pašu kapitāla
risks Õ (iii) iii) pašu
kapitāla riskam Rriska
aprēķina sistēmā izmanto atsevišķu riska faktoru
vismaz katram no pašu kapitāla tirgiem, kuros iestādei ir
nozīmīgas pozīcijas;. Ö Preču
risks Õ (iv) preču riskam Rriska
aprēķina sistēma izmanto atsevišķu riska faktoru vismaz
katrai precei, kurā iestādei ir nozīmīgas pozīcijas.
Riska aprēķina sistēmai jāaptver risks, ko rada
līdzīgu, bet ne vienādu preču korelējoša dinamika, kas
nav pilnīgi saistīta, un atvērtība termiņa cenu
izmaiņām, ko rada termiņa nesakritības. Tā arī
ņem vērā tirgus īpatnības, jo īpaši piegādes
datumus un tirgotājiem paredzēto iespēju izslēgt
pozīcijas. ê 98/31/EC 1. panta
7. punkts un 5. pielikums 14. Kompetentās iestādes var
ļaut iestādēm riska kategorijās un starp tām izmantot
empīriskas korelācijas, ja tās atzīst, ka iestādes
korelāciju aprēķina sistēma ir nevainojama un to
īsteno godprātīgi. ê 93/6/EEK VI pielikuma
8) punkta 2) apakšpunkta otrais teikums (pielāgots) VI PIELIKUMS liela riska darījumu Ö kapitāla prasību
aprēķināšana Õ 1. (To)pārsniegumu(a), kas minēts
(29) Ö 31. Õ b) punktā
aprēķina, izvēloties tos komponentus klienta vai
attiecīgās klientu grupas kopējos tirdzniecības riska
darījumos, kas piesaista augstākās konkrētā riska
prasības pielikumā un/vai prasības II pielikumā, kuru summa
vienāda ar pārsnieguma summu, kas minēta 29.
Ö 31. Õ punktaā a)
apakšpunktā ; 2. Ja pārsniegums nepastāv
ilgāk par 10 dienām, papildu kapitāla prasības šiem
komponentiem ir 200 % no normatīva, kas minēts iepriekšējā
teikumā. 3. Desmit dienas pēc tam, kad
pārsniegums parādījies, tā komponentus, ko izvēlas
saskaņā ar iepriekšminētajiem kritērijiem, ieraksta
tabulā attiecīgajā 1. slejas rindā konkrētā riska
prasību augošā secībā, kas minēti I pielikumā
un/vai II pielikumā. Kapitāla
pietiekamības prasības, kas vienādas ar I pielikumā
minētā īpašā riska normatīvu un/vai II pielikumā
minēto prasību summu šiem komponentiem, kas reizināta ar
attiecīgo faktoru 1. tabulas. Ö 1. tabula Õ Pārsniegums (pamatojoties uz pašu kapitāla procentiem) || Faktori Līdz 40 % || 200 % No 40 % līdz 60 % || 300 % No 60 % līdz 80 % || 400 % No 80 % līdz 100 % || 500 % No 100 % līdz 250 % || 600 % Virs 250 % || 900 % é VII PIELIKUMS tirdzniecība A daļa - Vēlme tirgoties 1. Pozīcijas/portfeļi, kuras
uzglabā, lai tirgotos, atbilst šādām prasībām: (a) pozīciju/instrumentu vai
portfeļu tirdzniecības stratēģijai ir jābūt
skaidri dokumentētai, ko apstiprinājusi augstākā
vadība un kas ietver paredzamo turēšanas horizontu; (b) lai aktīvi pārvaldītu
pozīcijas, ir jābūt skaidri noteiktai politikai un procedūrām
un tās ietver: (i) pozīcijas, kas uzņemtas tirdzniecības
nodaļā; (ii) pozīciju limiti ir noteikti un to
atbilstība tiek pārraudzīta; (iii) komercaģentam ir tiesības,
nolemtās stratēģijas un nolemto limitu ietvaros,
patstāvīgi lemt par pozīciju pārvaldīšanu/ieiešanu pozīcijā
(iv) ziņojums augstākai vadībai
par pozīcijām ir iestādes riska vadības procesa neatņemama
sastāvdaļa; (v) pozīcijas tiek aktīvi
uzraudzītas atbilstoši informācijas avotiem par tirgu un atbilstoši
pozīciju vai to riska daļu novērtējumam attiecībā
uz pieprasījumu vai to spēju nodrošināties, jo īpaši
ieskaitot novērtējumu par tirgus sākotnējo izmaksu
kvalitāti un tirgus datu pieejamību vērtēšanas
procesā, tirgus apgrozījuma līmeni, kā arī tirgoto
pozīciju lielumu. (c) lai aktīvi uzraudzītu
pozīciju atbilstību iestādes tirdzniecības
stratēģijai, ieskaitot pozīciju apgrozījuma un
pārdošanas uzraudzību iestādes tirdzniecības
grāmatā, ir jābūt skaidri noteiktai politikai un procedūrām. B daļa - Sistēmas un
kontroles 1. Lai
nodrošinātu piesardzīgas un ticamas vērtību aplēses,
iestādes izveido un uztur sistēmas un kontroles. 2.
Sistēmās un kontrolēs ietilpst vismaz šādi elementi: (a) vērtēšanas procesa
dokumentēta politika un procedūras. Šeit ietilpst skaidri noteikti
pienākumi attiecībā uz dažādām jomām, kas skar
vērtību noteikšanu, tirgus informācijas avotus un pārskatus
par tās atbilstību, neatkarīgas novērtēšanas biežumu,
slēgšanas cenu grafiku, vērtējuma pielāgošanas
procedūras, mēneša beigu un ad-hoc verificēšanas
procedūras. (b) skaidra un neatkarīga (t.i.,
neatkarīga no tirdzniecības un klientu apkalpošanas
struktūrvienības) ziņojumu sniegšanas kārtība,
attiecīgajai nodaļai, kas atbild par novērtēšanas procesu. Ziņojumu sniegšanas kārtībai
jāsniedzas līdz pat atbildīgajam padomes izpilddirektoram. Piesardzīgas novērtēšanas
metodes 3. Novērtēšana pēc tirgus cenas
ir vismaz viens no pozīciju ikdienas novērtējumiem, kas balstās
uz brīvi pieejamu, no neitrāliem avotiem iegūtu, noslēguma
cenu. Piemēram, apmaiņas cenas, datorā atrodamās
vērtspapīru cenas vai vairāku neatkarīgu, cienījamu
mākleru noteiktās cenas. 4. Novērtējot pēc tirgus cenas,
jāizmanto piesardzīgākā pieprasījuma/piedāvājuma
daļa, izņemot gadījumus, kad iestāde ir nozīmīgs
tirgus līderis kādā noteiktā finanšu instrumenta vai
preču jomā un noslēgšana ir iespējama ar vidējo tirgus
cenu. 5. Ja novērtēšana pēc tirgus
cenas nav iespējama, iestādei jāveic savu pozīciju/portfeļu
pārvērtēšana, izmantojot modeli, pirms tā uzsāk tirdzniecības
portfeļa kapitāla prasības noteikšanu. Pārvērtēšanu,
izmantojot modeli, definē kā jebkuru pārvērtēšanu, ko
veido tirgus vērtība, kas kalpo par kritēriju, ir
ekstrapolēta vai citādi aprēķināta pēc tirgus
sākotnējām izmaksām. 6. Veicot pārvērtēšanu,
izmantojot modeli ir jāievēro šādas prasības: (a) augstākā vadība ir
informēta par tiem tirdzniecības portfeļa elementiem, uz kuriem
attiecas pārvērtēšana, izmantojot modeli, un tā arī
apzinās to izraisīto neprecizitāšu būtiskumu
attiecībā uz ziņojumiem par uzņēmējdarbības
risku/darbības rezultātu; (b) datus par tirgu, iespēju robežās
iegūst atbilstoši tirgus cenām un īpašu pozīciju
atbilstība tirgus vērtībai un modeļa parametriem tiek
novērtēta ik dienas; (c) ja iespējams, jāizmanto
tirgus praksē vispārpieņemta novērtēšanas metodoloģija,
attiecībā uz finanšu instrumentiem vai precēm (d) ja iestāde pati ir izveidojusi
modeli, tam jābalstās uz attiecīgiem pieņēmumiem,
kurus izvērtējusi un pārbaudījusi pietiekami
kvalificēta trešā persona, kas ir neatkarīga no modeļa
izstrādāšanas procesa (e) ir jābūt
oficiālām izmaiņu kontroles procedūrām, un, lai
pārbaudītu novērtējumu, ir jāuzglabā un
regulāri jāizmanto šā modeļa drošības kopija; (f) riska pārvaldei ir zināmas
šo izmantoto modeļu nepilnības un arī tas, kā tās
labāk atspoguļot izvērtējumā; (g) šis modelis ir regulāri
jāpārbauda, lai noteiktu tā rezultātu precizitāti
(piem., to ka pieņēmumi vēl joprojām ir atbilstīgi,
P&L novērtējums pret riska faktoriem, faktiskās
noslēguma vērtības salīdzināšana ar modeļa
rezultātiem). d) apakšpunkta nolūkā, modeli izveido
vai apstiprina neatkarīgi no darījumu biroja. To izmēģina
neatkarīgi. Tajā ietilpst matemātisko aprēķinu
novērtējums, pieņēmumi un programmatūras izmantošana. 7. Neatkarīgai cenu pārbaudei ir
jānotiek papildus ikdienas novērtēšanai pēc tirgus cenas
vai izmantojot modeli. Tas ir process kurā regulāri pārbauda
tirgus cenu vai modeļa parametru precizitāti un neatkarību. Ja
ikdienas novērtēšanu pēc tirgus cenas var veikt
komercaģents, tirgus cenu un modeļa parametru pārbaude
jāveic no tirdzniecības neatkarīgai vienībai vismaz reizi mēnesī
(vai arī biežāk, atkarībā no
tirdzniecības/realizācijas rakstura). Ja nav pieejami neatkarīgi
cenu noteikšanas avoti, vai arī ja tie ir subjektīvāki,
atbilstoši ir tādi piesardzīgi pasākumi, kā
vērtības korekcijas. Vērtības korekcijas vai
rezerves 8. Lai ņemtu vērā
vērtības korekcijas/rezerves, iestādes izveido un uztur
sistēmas un kontroles. Vispārējie standarti 9. Kompetentās iestādes pieprasa
formāli ņemt vērā šādas vērtību
korekcijas/rezerves: nesaņemto kredītu ienākumu/ izdevumu
starpību, pozīcijas aizvēršanas vai likvidācijas izdevumus,
operacionālo risku, pirmstermiņa izbeigšanu, ieguldījumu un
finansējumu izmaksas, paredzamos administratīvos izdevumus un,
vajadzības gadījumā, modeļa riskus. Mazāk likvīdu posteņu
standarti 10. Mazāk likvīdas pozīcijas
var rasties gan tirgus notikumu, gan ar iestādi saistītu
situāciju dēļ, piem., koncentrētu pozīciju un/vai
likumā noteiktu prasību zaudējušu pozīciju dēļ. 11. Nosakot vai mazāk likvīdu
posteņu rezerves korekcijas ir nepieciešamas, iestādēm
jāapsver vairāki faktori. Šajos faktoros ietilpst laika daudzums, kas
būtu nepieciešams, lai nosegtu pozīcijā pozīcijas/riskus,
pieprasījuma/piedāvājuma spektra nestabilitāte un
vidējais lielums, tirgus kotāciju pieejamība (tirgus līderu
skaits un identitāte) un tirdzniecības apjomu nestabilitāte un
vidējais lielums. 12. Izmantojot trešo personu pārvērtēšanu,
izmantojot modeli, iestādēm jāapsver vai izmantot
vērtības korekciju. Papildus, iestādēm jāapsver
vajadzība veidot rezerves mazāk likvīdām
pozīcijām un regulāri jāpārbauda to
nepārtrauktā lietderība. 13. Ja vērtību korekcijas/rezerves
izraisa kārtējā finanšu gada faktiskos zaudējumus, tie ir
jāatskaita no iestādes sākotnējā pašu kapitāla,
atbilstoši Direktīvas [2000/12/EK].57. panta k) punktam. 14. Cita pelņa/zaudējumi, kas
radušies vērtības korekcijas/rezerves rezultātā,
jāiekļauj „neto tirdzniecības portfeļa ienākumos”, kas
minēta 13. panta 2. punkta b) apakšpunktā, un ir
jāpieskaita/jāatņem pašu rezerves kapitālam, kas
saskaņā ar šādiem noteikumiem paredzēts, lai segtu tirgus
risku. C Daļa - iekšējā riska
ierobežošana 1. Iekšējā riska ierobežošana, ir
pozīcija, kas būtiski vai pilnībā kompensē tirdzniecības
portfelī neietvertu pozīciju vai pozīciju grupu riska elementu.
Pozīcijas, kas radušās iekšējā riska ierobežošanas
rezultātā, ir piemērotas tirdzniecības portfeļa
kapitāla prasības noteikšanai, ar nosacījumu, ka tās tiek
uzglabātas tirgošanās nolūkos un ir ievēroti A un B
daļā noteiktie vispārīgie kritēriji
attiecībā uz piesardzīgu novērtēšanu un nolūku
tirgoties. Īpaši: (a) iekšējā riska ierobežošana nav
paredzēta, lai galvenokārt izvairītos vai mazinātu
kapitāla prasības; (b) iekšējā riska ierobežošana ir
pienācīgi jādokumentē un tā ir pakļauta
īpašai iekšējai apstiprināšanai un revīzijas
procedūrām; (c) iekšējie darījumi ir
jāveic saskaņā ar tirgus nosacījumiem; (d) tirgus riska apjoms, ko rada
iekšējā riska ierobežošana, tirdzniecības portfelī ir
jāpārvalda dinamiski un atbilstīgi atļautajiem limitiem; (e) iekšējie darījumi ir
rūpīgi jāuzrauga. Uzraudzība ir jānodrošina ar
attiecīgu metožu palīdzību. 2. 1. punktā minētā
apstrāde neskar kapitāla prasību, kas piemērojama
iekšējā riska ierobežošanas ārpus tirdzniecības portfeļa
pozīciju pusei. VIII PIELIKUMS Atceltās direktīvas A DAĻA ATCELTĀS DIREKTĪVAS AR TO
SECĪGIEM GROZĪJUMIEM (minētas 48. pantā) 1993. gada 15. marta
Padomes Direktīva 93/6/EEK par ieguldījumu sabiedrību
un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību 1998. gada 22. jūnija
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/31/EEK,
ar ko groza Padomes Direktīvu 93/6/EEK par ieguldījumu
sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību 1998. gada 22. jūnija Eiropas
Parlamenta un Padomes Direktīva 98/33/EK, ar ko groza Padomes
Direktīvas 77/780/EEK par kredītiestāžu darbības
sākšanu un veikšanu 12. pantu, Padomes Direktīvas 89/647/EEK par
kredītiestāžu maksātspējas koeficientu 2., 5., 6., 7., 8.
pantu, kā arī II un III pielikumu, un Padomes
Direktīvas 93/6/EEK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu
kapitāla pietiekamību 2. pantu un II pielikumu 2002. gada 16. decembra Eiropas
Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/87/EK par papildu
uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas
uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu
konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās
73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK un 93/22EEK, kā arī Eiropas
Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK Tikai 26. pants 2004. gada 21. aprīļa
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz
finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK
un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK, un
atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK Tikai 67. pants B DAĻA IEVIEŠANAS TERMIŅI (minēti 48. pantā) Direktīva || || Ieviešanas termiņš Padomes Direktīva 93/6/EEK || || 1.7.1995 Direktīva 98/31/EEK || || 21.7.2000 Direktīva 98/33/EEK || || 21.7.2000 Direktīva 2002/87/EEK || || 11.8.2004 Direktīva 2004/39/EEK || || Vēl nav pieejams Direktīva 2004/xx/EK || || Vēl nav pieejams ò jauns XI PIELIKUMS KORELĀCIJAS TABULA Šajā direktīvā || Direktīvā 93/6/EEK || Direktīvā 98/31/EEK || Direktīvā 98/33/EEK || Direktīvā 2002/87/EEK || Direktīvā 2004/39/EEK 1. panta 1. punkta pirmais teikums || || || || || 1. panta 1.punkta otrais teikums un 2. punkts || 1. pants || || || || 2. panta 1. punkts || || || || || 2. panta 2. punkts || 7. panta 3. punkts || || || || 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts || 2. panta 1. punkts || || || || 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts || 2. panta 2. punkts || || || || 67. panta 1. punkts 3. panta 1. punkta c) līdz e) apakšpunkts || 2. panta 3. līdz 5. punkts || || || || 3. panta 1. punkta f) un g) apakšpunkts || || || || || 3. panta 1. punkta h) apakšpunkts || 2. panta 10. punkts || || || || 3. panta 1. punkta i) apakšpunkts || 2. panta 11. punkts || || 3. panta 1. punkts || || 3. panta 1. punkta j) apakšpunkts || 2. panta 14. punkts || || || || 3. panta 1. punkta k) un l) apakšpunkts || 2. panta 15. un 16. punkts || 1. panta 1. punkta b) apakšpunkts || || || 3. panta 1. punkta m) apakšpunkts || 2. panta 17. punkts || 1. panta 1. punkta c) apakšpunkts || || || 3. panta 1. punkta n) apakšpunkts || 2. panta 18. punkts || 1. panta 1. punkta d) apakšpunkts || || || 3. panta 1. punkta o) līdz g) apakšpunkts || 2. panta no 19. līdz 21. punkts || || || || || || || || || 3. panta 1. punkta r) apakšpunkts || 2. panta 23. punkts || || || || 3. panta 1. punkta s) apakšpunkts || 2. panta 26. punkts || || || || 3. panta 2. punkts || 2. panta 7. un 8. punkts || || || || 3. panta 3. punkta a) un, b) apakšpunkts || 7. panta 3. punkts || || || 26. pants || 3. panta 3. punkta c) apakšpunkts || 7. panta 3. punkts || || || || 4. pants || 2. panta 24. punkts || || || || 5. pants || 3. panta 1. un 2. punkts || || || || 6. pants || 3. panta 4. punkts || || || || 67. panta 2. punkts 7. pants || 3. panta 4.a punkts || || || || 67. panta 3. punkts 8. pants || 3. panta 4.b punkts || || || || 67. panta 3. punkts 9. pants || 3. panta 3. punkts || || || || 10. pants || 3. panta 5. līdz 8. punkts || || || || 11. pants || 2. panta 6. punkts || || || || 12. panta pirmā daļa || 2. panta 25. punkts || || || || 12. panta otrā daļa || || || || || 13. panta 1. punkta pirmā daļa || V pielikuma 1. punkta pirmā daļa || || || || 13. panta 1. punkta otrā daļa un 2. līdz 5. punkts || V pielikuma 1. punkta otrā daļa un no3. panta 1. punkta otrā daļa un no 2. līdz 5. punkts || 1. panta 7. punkts un IV pielikuma a) un b) apakšpunkti || || || 14. pants || V pielikuma 6. un 7. punkts || 4. pielikuma c) apakšpunkts || || || 15. pants || V pielikuma 8. punkts || || || || 16. pants || V pielikuma 9. punkts || || || || 17. pants || || || || || 18. panta 1. punkta pirmā daļa || 4. panta 1. punkta pirmā daļa || || || || 18. panta 1. punkta a) un, b) apakšpunkts || 4. panta 1.punkta i) un ii) apakšpunkts || 1. panta 2. punkts || || || 18. panta no 2. līdz 4. punktam || 4. panta 6. līdz 8. punkts || || || || 19. panta 1. punkts || || || || || 19. panta 2. punkts || 11. panta 2. punkts || || || || 19. panta 3. punkts || || || || || 20. pants || || || || || 21. pants || IV pielikums || || || || 22. pants || || || || || 23. panta pirmā un otrā daļa || 7. panta 5. un 6. punkts || || || || 23. panta trešā daļa || || || || || 24. pants || || || || || 25. pants || || || || || 26. panta 1. punkts || 7. panta 10. punkts || 1. panta 4. punkts || || || 26. panta no 2. līdz 4. punktam || 7. panta 11. līdz 13. punkts || || || || 27. pants || 7. panta 14. un 15. punkts || || || || 28. panta 1. punkts || 5. panta 1. punkts || || || || 28. panta 2. punkts || 5. panta 2. punkts || 1. panta 3. punkts || || || 28. panta 3. punkts || || || || || 29. panta 1. punkta no a) līdz c)apakšpunktam un turpmākās divas daļas || VI pielikuma 2. punkts || || || || 29. panta 1. punkta pēdējā daļa || || || || || 29. panta 2. punkts || VI pielikuma 3. punkts || || || || 30. panta 1. punkts un 2. punkta pirmā daļa || VI pielikuma 4. un 5. punkts || || || || 30. panta 2. punkta otrā daļa || || || || || 30. panta 3. un 4. punkts || VI pielikuma 6. un 7. punkts || || || || 31. pants || VI pielikuma 8. punkta 1. apakšpunkts, 2.apakšpunkta pirmais teikums, 3. līdz 5. apakšpunkts || || || || 32. pants || VI pielikuma 9. un 10. punkts || || || || 33. panta 1. un 2. punkts || || || || || 33. panta 3. punkts || 6. panta 2. punkts || || || || 34. pants || || || || || 35. panta no 1. līdz 4. punktam || 8. panta 1. līdz 4. punkts || || || || 35. panta 5. punkts || 8. panta 5. punkta pirmais teikums || 1. panta 5. punkts || || || 36. pants || 9. panta 1. līdz 3. punkts || || || || 37. pants || || || || || 38. pants || 9. panta 4. punkts || || || || 39. pants || || || || || 40. pants || 2. panta 9. punkts || || || || 41. pants || || || || || 42. panta 1. punkta no a) līdz c) apakšpunktam || 10. panta pirmais, otrais un trešais ievilkums || || || || 42. panta 1. punkta d) un e) apakšpunkts || || || || || 42. panta 1. punkta l) un f) apakšpunkts || 10. panta ceturtais ievilkums || || || || 42. panta 1. punkta g) apakšpunkts || || || || || 43. pants || || || || || 44. pants || || || || || 45. pants || || || || || 46. pants || 12. pants || || || || 47. pants || || || || || 48. pants || || || || || 49. pants || || || || || 50. pants || 15. pants || || || || || || || || || I pielikuma no 1. līdz 4. punkts || I pielikuma no 1.apakšpunkta līdz 4. punktam || || || || I pielikuma 4. punkta pēdējā daļa || 2. panta 22. punkts || || || || I pielikuma no 5. punkta līdz 7. punktam || I pielikuma no 5. punkta līdz 7. punktam || || || || I pielikuma 8. punkts || || || || || I pielikuma no 9. punkta līdz 11. punktam || I pielikuma no 8. punkta līdz 10. punktam || || || || I pielikuma no 12. punkta līdz 14. punktam || I pielikuma no 12. punkta līdz 14. punktam || || || || I pielikuma 15. un 16. punkts || 2. panta 12. punkts || || || || I pielikuma no 17. punkta līdz 41. punktam || I pielikuma no 15. punkta līdz 39. punktam || || || || I pielikuma no 42. punkta līdz 56. punktam || || || || || II pielikuma 1. un 2. punkts || II pielikuma 1. un 2. punkts || || || || II pielikuma no 3. līdz 11. punktam || || || || || III pielikuma 1. punkts || III pielikuma 1. punkta pirmā daļa || 1. panta 7. punkts un III pielikuma a) apakšpunkts || || || III pielikuma 2. punkts || III pielikuma 2. punkts || || || || III pielikuma 2.1. punkta no pirmās līdz trešai daļai || III pielikuma 3,1. punkts || 1. panta 7. punkts un III pielikuma b) punkts || || || III pielikuma 2,1. punkta ceturtā daļa || || || || || III pielikuma 2,1. punkta piektā daļa || III pielikuma 3,2. punkts || 1. panta 7. punkts un III pielikuma b) punkts || || || III pielikuma 2.2 daļa, 3. punkts, 3.punkta 1. daļa || III pielikuma 4. līdz 6. punkts || 1. panta 7. punkts un III pielikuma c) punkts || || || III pielikuma 3,2. punkts || III pielikuma 8. punkts || || || || III pielikuma 4. punkts || III pielikuma 11. punkts || || || || IV pielikuma no 1. līdz 20. punktam || VII pielikuma 1. līdz 20. punkts || 1. panta 7. punkts un V pielikums || || || IV pielikuma 21. punkts || 11.a pants || 1. panta 6. punkts || || || V pielikuma 1. punkts līdz 13. punkta trešajai daļai || VIII pielikuma 1. punkts līdz 13. punkta ii) apakšpunktam || 1. panta 7. punkts un V pielikums || || || V pielikuma 13. punkta ceturtā daļa || || || || || V pielikuma 13. punkta piektā daļa līdz 14. punktam || VIII pielikuma 13. punkta iii) apakšpunkts līdz 14. punktam || 1. panta 7. punkts un V pielikums || || || VI pielikums || VI pielikuma 8. punkta 2. apakšpunkts sākot no pirmā teikuma || || || || VII pielikums || || || || || VIII pielikums || || || || || IX pielikums || || || || || [1] OV C […], […], […].lpp. [2] OV C [3] OV C […], […], […].lpp. [4] OV C […], […], […].lpp. [5] OJ C […], […], […].lpp. [6] OV L Nr. 141, 11.6.1993., 1. lpp., kurā
jaunākie grozījumi izdarīti ar 2004/xx/EK OV, […] [7] OV L
Nr.141., 11.06.1993., 0027. lpp. Direktīvā jaunākie
grozījumi izdarīti ar Direktīvu [2004/…/EC (OV ………..)] [8] OV Nr. 126, 26.5.2000., 1. lpp. [9] OV Nr. 145, 30. 04. 2004., 1. lpp. [10] OV Nr. L
386, 30. 12. 1989., lpp. 14. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar
Direktīvu 92/30/EEK (OV L 110, 28.4.1992., 52. lpp.). [11] OV Nr. L
29, 5. 2. 1993., lpp. 1. [12] OV Nr. L
124, 5. 5. 1989., lpp. 16. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar
Direktīvu 92/30/EEK (OV L 110, 28.4.1992., 52. lpp.). [13] OV Nr. L
110, 28. 4. 1992., lpp. 52. [14] OV L 184, 17.7.1999.,
23. lpp. [15] OV Nr. L 197, 18. 7. 1987., 33. lpp. [16] OV L 35,
11.2.2003., 1. lpp. [17] OV Nr. L
322, 17. 12. 1977., lpp. 30. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar
Direktīvu 89/646/EEK (OV Nr. L 386, 12. 30.12.1989., 1.lpp.) [18] OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp. [19] OV L 9, 15.1.2003., 3. lpp. LV || EIROPAS KOPIENU KOMISIJA Briselē, 14.7.2004 COM(2004) 486 galīgais 2004/0155 (COD)
2004/0159 (COD)
Tehniskie pielikumi Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES
DIREKTĪVA ar ko pārstrādā Eiropas
Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvu 2000/12/EK
par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu un Padomes
1993. gada 15. marta Direktīvu 93/6/EK par ieguldījumu
sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (iesniegusi Komisija)
{SEC(2004) 921} PASKAIDROJUMA RAKSTS - Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA, […] EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas
dibināšanas līgumu un jo īpaši tā […]
pantu, ņemot vērā Komisijas
priekšlikumu[1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta
atzinumu[2], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[3], ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[4], tā kā (1)
[…]. (2)
[…], IR PIEŅĒMUSI ŠO
DIREKTĪVU. 1. pants […] […] pants Dalībvalstīs stājas
spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas
vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības
līdz […]. Tās par to tūlīt
informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem minētos
aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci
pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā
izdarāma šāda atsauce. […] pants Šī direktīva stājas
spēkā […] dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī. […] pants Šī direktīva ir adresēta
dalībvalstīm. Briselē, […] Padomes
vārdā ‑ priekšsēdētājs […] PIELIKUMS ò jauns V pielikums – Organizācijas
un risku apstrādes tehniskie kritēriji
1.
Pārvaldība
1.
Pārvaldes
iestāde, kas minēta 11. pantā, nosaka kārtību
attiecībā uz pienākumu nodalīšanu organizācijā un
interešu konfliktu novēršanu.
2.
Risku apstrāde
2.
Pārvaldes
iestāde, kas minēta 11. pantā, apstiprina un periodiski
pārskata stratēģijas un politikas attiecībā uz to
risku uzņemšanos, pārvaldību, uzraudzību un
mazināšanu, kam pakļauta vai var būt pakļauta
kredītiestāde, ieskaitot riskus, ko izraisa makroekonomikas vide,
kurā tā darbojas, saistībā ar
uzņēmējdarbības cikla statusu.
3.
Kredīta un
darījumu partnera risks
3.
Kredītu
piešķiršana balstās uz drošiem un skaidri noteiktiem
kritērijiem. Skaidri nosaka kredītu apstiprināšanas,
grozīšanas, atjaunošanas un refinansēšanas kārtību. 4.
Kredītrisku saturošo
portfeļu un riska darījumu pastāvīgo pārvaldību
un uzraudzību, tostarp attiecībā uz problēmu kredītu
identificēšanu un pārvaldīšanu un attiecībā uz
adekvātu vērtības korekciju izdarīšanu un uzkrājumu
veidošanu, veic ar efektīvām sistēmām. 5.
Kredītiestādes
mērķa tirgiem un kopējai kredītu stratēģijai
adekvāti piemēro kredītportfeļa diversifikāciju.
4.
Atlikušais risks
6.
Risku, ka atzītie
kredītriska mazināšanas paņēmieni, ko izmanto
kredītiestādes, izrādītos mazāk efektīvi,
nekā iecerēts, izskata un kontrolē ar rakstisku kārtību
un procedūru palīdzību.
5.
Koncentrācijas risks
7.
Koncentrācijas
risku, kas izriet no riska darījumiem attiecībā uz darījumu
partneriem, saistīto darījumu partneru grupām un darījumu
partneriem tajā pašā tautsaimniecības nozarē, ģeogrāfiskajā
apgabalā vai no tās pašas darbības vai izstrādājuma,
kredītriska mazināšanas paņēmienu piemērošanas, un
ieskaitot jo īpaši riskus, kas saistīti ar plašiem netiešiem
kredītu riska darījumiem (piem., attiecībā uz vienu
nodrošinājuma izdevēju), izskata un kontrolē ar rakstisku kārtību
un procedūru palīdzību.
6.
Sekjuritizācijas
riski
8.
Riskus, kas izriet no
darījumiem, attiecībā uz kuriem kredītiestādes ir
iniciators vai sponsors, izvērtē un izskata ar pienācīgu kārtību
un procedūru palīdzību, lai jo īpaši nodrošinātu to,
ka darījuma ekonomiskā būtība tiek pilnībā
atspoguļota lēmumos par riska novērtējumu un
pārvaldību. 9.
Tādām
kredītiestādēm, kas ir iniciatores vairākkārtējas
sekjuritizācijas darījumiem, kur iesaistīti priekšlaicīgas
amortizācijas nosacījumi, pastāv likviditātes plāni attiecībā
uz plānveida un priekšlaicīgu amortizāciju.
7.
Procentu likmes risks,
kas izriet no darbībām, kuras nav saistītas ar tirdzniecību
10.
Ievieš sistēmas
tāda riska novērtēšanai un pārvaldībai, kas izriet no
iespējamām procentu likmes izmaiņām, ciktāl tās
ietekmē kredītiestādes darbības, kas nav saistītas ar
tirdzniecību.
8.
Operacionālais risks
11.
Ievieš kārtību
un procesus, lai novērtētu un pārvaldītu operacionālo
risku attiecībā uz riska darījumiem, ieskaitot retus notikumus,
kam piemīt spēcīga iedarbība. Neskarot 4. panta
22. punktā noteikto definīciju, kredītiestādes nosaka,
kas veido operacionālo risku šīs kārtības un procedūru
nozīmē. 12.
Piemēro
neparedzētu izdevumu un darbības nepārtrauktības
plānus, lai nodrošinātu kredītiestādes spēju darboties
nepārtraukti un ierobežot zaudējumus smagu darbības
traucējumu gadījumā.
9.
Likviditātes risks
13.
Pastāv kārtība
un procesi, ar kuru palīdzību regulāri un tālredzīgi
nosaka un pārvalda neto finansējuma stāvokli un
pieprasījumu. Tiek ņemti vērā alternatīvi
scenāriji, un regulāri tiek pārskatīti pieņēmumi,
uz ko balstās lēmumi attiecībā uz neto finansējuma
stāvokli. 14.
Izmanto neparedzētu
izdevumu plānus, lai pārvarētu likviditātes krīzes. VI PIELIKUMS
Standartizētā pieeja
1. daļa – Nosacītā riska pakāpe
1.
riska darījumi ar
centrālajām valdībām vai centrālajām bankām
1.1.
Apstrāde
1.
Neskarot
2. līdz 8. panta noteikumus, riska darījumiem ar
centrālajām valdībām un centrālajām bankām
piemēro nosacīto 100 % nosacīto riska pakāpi. 2.
Riska darījumiem ar
centrālajām valdībām un centrālajām bankām,
kam ir pieejams kredīta novērtējums, ko veikusi norīkota
ārējās kredītu novērtēšanas institūcija
(ĀKNI), piemēro nosacīto riska pakāpi saskaņā ar
1. tabulu atbilstoši tam, kā kompetentās iestādes
piešķīrušas kredīta novērtējumus tiesīgām
ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijām (ĀKNI) pēc kredītu kvalitātes
pakāpes novērtējuma skalas, kas sastāv no sešām
pakāpēm. 1. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Nosacītā riska pakāpe || 0% || 20% || 50% || 100% || 100% || 150% 3.
Riska darījumiem ar
Eiropas Centrālo banku piemēro nosacīto 0 % riska
pakāpi.
1.2.
Riska darījumi
aizdevuma ņēmēja valsts valūtā
4.
Pēc kompetento
iestāžu ieskatiem riska darījumiem ar to centrālo valdību
un centrālo banku, kas izteikti un finansēti vietējā
valūtā, var piešķirt tādu nosacīto riska pakāpi,
kas ir zemāka par 2. punktā norādīto. 5.
Ja kādas
dalībvalsts kompetentās iestādes ir izmantojušas
4. punktā minētās izvēles tiesības, citas
dalībvalsts kompetentās iestādes arī var atļaut
savām kredītiestādēm piemērot tādu pašu
nosacīto pakāpi riska darījumiem ar minēto centrālo
valdību vai centrālo banku, kas izteikti un finansēti
minētajā valūtā. 6.
Ja tādas trešās
valsts kompetentās iestādes, kas piemēro tādus
uzraudzības un reglamentējošos noteikumus, kas ir vismaz
līdzvērtīgi Kopienā piemērotajiem noteikumiem,
piemēro zemāku nosacīto riska pakāpi, nekā
norādīts 1. līdz 2. punktā, darījumiem ar to
centrālo valdību un centrālo banku, kas izteikti un
finansēti vietējā valūtā, dalībvalstis var
ļaut savām kredītiestādēm šādā pat
veidā noteikt riska pakāpi šādiem riska darījumiem.
1.3.
Eksporta kredīta
aģentūru kredīta novērtējumu izmantošana
7.
Eksporta kredīta
aģentūras veiktu kredīta novērtējumu var atzīt
vienīgi tad, ja atbilst kāds no šiem priekšnoteikumiem: a) kredīta
novērtējums ir tādas eksporta kredīta aģentūras
vienprātīgs riska novērtējums, kas ir ESAO „Vienošanās
par vadlīnijām attiecībā uz oficiāli atbalstītiem
eksporta kredītiem” dalībniece; b) eksporta
kredītu aģentūra publicē savus kredīta
novērtējumus, šī eksporta kredītu aģentūra
ievēro ESAO metodoloģiju, un kredīta novērtējums ir
saistīts ar vienu no septiņām minimālām eksporta
apdrošināšanas prēmijām (MEIP), ko paredz
metodoloģija, par ko vienojusies ESAO. 8.
Riska darījumiem,
kam nosacītās riska pakāpes noteikšanai ir atzīts
kredīta novērtējums, ko veikusi eksporta kredīta
aģentūra, piemēro nosacīto riska pakāpi
saskaņā ar 2. tabulu. 2. tabula MEIP || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 || 7 Nosacītā riska pakāpe || 0% || 20% || 50% || 100% || 100% || 100% || 150%
2.
RISKA DARĪJUMI AR
REĢIONA PAŠVALDĪBĀM VAI VIETĒJĀM IESTĀDĒM
9.
Neskarot
10. līdz 12. punktu, riska darījumiem ar reģiona
pašvaldībām un vietējām iestādēm piemēro
nosacīto riska pakāpi kā riska darījumiem ar
iestādēm. Šo izvēles tiesību izmantošana, ko veic
kompetentās iestādes, nav atkarīga no 80. pantā
minēto izvēles tiesību izmantošanu, ko veic kompetentās
iestādes. Preferenciālais režīms īstermiņa riska
darījumiem, kas norādīts 30., 31. un 36. punktā,
netiek piemērots. 10.
Pēc kompetento
iestāžu ieskatiem riska darījumus ar reģiona
pašvaldībām un vietējām iestādēm var
pielīdzināt riska darījumiem ar to centrālo valdību,
kuras jurisdikcijā tās atrodas, ja riska ziņā nepastāv
atšķirības starp šādiem riska darījumiem, jo reģiona
pašvaldībām un vietējām iestādēm ir īpašas
tiesības gūt ienākumus, un tāpēc, ka pastāv
īpaša institucionāla kārtība, kuras uzdevums ir mazināt
saistību neizpildes risku. 11.
Ja kādas
dalībvalsts kompetentās iestādes ir izmantojušas
10. punktā minētās izvēles tiesības, citas
dalībvalsts kompetentās iestādes arī var atļaut
savām kredītiestādēm piemērot tādu pašu
nosacīto riska pakāpi riska darījumiem ar minētajām
reģiona pašvaldībām un vietējām iestādēm. 12.
Ja kompetentās
iestādes kādas trešās valsts jurisdikcijā, kas piemēro
tādus uzraudzības un reglamentējošos noteikumus, kas ir vismaz
līdzvērtīgi Kopienā piemērotajiem noteikumiem, riska
darījumus ar reģiona pašvaldībām un vietējām
iestādēm pielīdzina riska darījumiem ar savu centrālo
valdību, tad dalībvalstis var atļaut savām
kredītiestādēm tādā pat veidā piemērot
nosacīto riska pakāpi riska darījumiem ar šīm reģiona
pašvaldībām un vietējām iestādēm.
3.
RISKA DARĪJUMI AR
ADMINISTRATĪVĀM IESTĀDĒM UN BEZPEĻŅAS
UZŅĒMUMIEM
3.1.
Apstrāde
13.
Neskarot
14. līdz 18. punkta noteikumus, riska darījumiem ar
administratīvām iestādēm un bezpeļņas
uzņēmumiem piemēro nosacīto 100 % riska pakāpi.
3.2.
Valsts iestādes
14.
Neskarot 15. līdz
17. punkta noteikumus, riska darījumiem ar valsts iestādēm
piemēro nosacīto 100 % riska pakāpi. 15.
Pēc kompetento
iestāžu ieskatiem riska darījumus ar valsts iestādēm var
pielīdzināt riska darījumiem ar iestādēm. Šo
izvēles tiesību izmantošana, ko veic kompetentās iestādes,
nav atkarīga no 80. pantā minēto izvēles tiesību
izmantošanu, ko veic kompetentās iestādes. Preferenciālais
režīms īstermiņa riska darījumiem, kas norādīts
30., 31. un 36. punktā, netiek piemērots. 16.
Ja kādas
dalībvalsts kompetentās iestādes ir izmantojušas izvēles
tiesības riska darījumus ar valsts iestādēm
pielīdzināt riska darījumiem ar iestādēm, citas
dalībvalsts kompetentās iestādes var ļaut savām kredītiestādēm
tādā pat veidā piemērot nosacīto riska pakāpi
riska darījumiem ar šīm valsts iestādēm. 17.
Ja kompetentās
iestādes kādas trešās valsts jurisdikcijā, kas piemēro
tādus uzraudzības un reglamentējošos noteikumus, kas ir vismaz
līdzvērtīgi Kopienā piemērotajiem noteikumiem, riska
darījumus ar valsts iestādēm pielīdzina riska
darījumiem ar iestādēm, tad dalībvalstis var atļaut
savām kredītiestādēm tādā pat veidā
piemērot nosacīto riska pakāpi riska darījumiem ar šīm
valsts iestādēm.
3.3.
Baznīcas un
reliģiskās kopienas
18.
Riska darījumus ar
baznīcām un reliģiskām kopienām, kas ir juridiskas personas
saskaņā ar publiskajām tiesībām, ciktāl tās
iekasē nodokļus atbilstoši tiesību aktiem, kas tām
piešķir tiesības šādi rīkoties, pielīdzina riska
darījumiem ar valsts iestādēm.
4.
RISKA DARĪJUMI AR
DAUDZPUSĒJĀM ATTĪSTĪBAS BANKĀM
4.1.
Joma
19.
Amerikas starptautiskā
ieguldījumu sabiedrība 78. līdz 83. panta
nozīmē tiek uzskatīta par daudzpusējo attīstības
banku (MDB).
4.2.
Apstrāde
20.
Neskarot 21. un
22. punkta noteikumus, riska darījumus ar daudzpusējām
attīstības bankām pielīdzina riska darījumiem ar
kredītiestādēm saskaņā ar 28. līdz
31. pantu. Preferenciālais režīms īstermiņa riska
darījumiem, kas norādīts 30., 31. un 36. punktā,
netiek piemērots. 21.
Riska darījumiem ar
šādām daudzpusējām attīstības bankām
piemēro nosacīto 0 % riska pakāpi: (a) Starptautiskā
rekonstrukcijas un attīstības banka; (b) Starptautiskā
finanšu korporācija; (c)
Ziemeļamerikas un Dienvidamerikas Attīstības banka; (d) Āzijas
Attīstības banka; (e) Āfrikas
Attīstības banka; (f) Eiropas
Attīstības bankas padome (g) Ziemeļvalstu
Investīciju banka; (h) Karību
Attīstības banka; (i) Eiropas
Rekonstrukcijas un attīstības banka; (j) Eiropas
Investīciju banka; (k) Eiropas
Investīciju fonds; (l) Daudzpusējo
ieguldījumu garantiju aģentūra. 22.
Eiropas Investīciju
fonda dalības kapitāla nesamaksātajai daļai piemēro
nosacīto 20 % riska pakāpi.
5.
RISKA DARĪJUMI AR
STARPTAUTISKĀM ORGANIZĀCIJĀM
23.
Riska darījumiem ar
šādām starptautiskajām organizācijām piemēro
nosacīto 0 % riska pakāpi: (a) Eiropas Kopiena; (b) Starptautiskais
valūtas fonds; (c) Starptautisko
norēķinu banka.
6.
RISKA DARĪJUMI AR
IESTĀDĒM
6.1.
Apstrāde
24.
Nosakot riska
darījumu ar iestādēm nosacīto riska pakāpi,
piemēro vienu no divām metodēm, kas aprakstītas
26. līdz 27. punktā un 28. līdz
31. punktā.
6.2.
Riska darījumu ar
iestādēm, kam nav piešķirts kredītreitings,
nosacītās riska pakāpes zemākais slieksnis
25.
Riska darījuma ar
iestādi, kam nav piešķirts kredītreitings, nosacītā
riska pakāpe nedrīkst būt zemāka par nosacīto riska
pakāpi, ko piemēro riska darījumiem ar tās centrālo valdību.
6.3.
Metode, kas balstās
uz centrālajai valdībai piešķirto nosacīto riska
pakāpi
26.
Riska darījumiem ar
iestādēm piešķir nosacīto riska pakāpi atbilstoši tai
kredīta kvalitātes pakāpei, kas piešķirta centrālajai
valdībai, kuras jurisdikcijā iestāde atrodas, saskaņā
ar 3. tabulu. 3. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe, kas piešķirta centrālajai valdībai || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Riska darījuma nosacītā riska pakāpe || 20% || 50% || 100% || 100% || 100% || 150% 27.
Riska darījumiem ar
iestādēm, kas atrodas valstīs, kur centrālajai
valdībai nav piešķirts kredītreitings, nosacītā riska
pakāpe nav lielāka par 100 %.
6.4.
Metode, kas balstās
uz kredīta novērtējumu
28.
Riska darījumiem,
kuru sākotnējais termiņš pārsniedz trīs mēnešus,
ar iestādēm, kam ir pieejams kredīta novērtējums, ko
veikusi norīkota ārējās kredītu novērtēšanas
institūcija (ĀKNI), piemēro nosacīto riska pakāpi
saskaņā ar 4. tabulu atbilstoši tam, kā kompetentās
iestādes piešķīrušas kredīta novērtējumus
tiesīgām ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijām (ĀKNI) pēc kredītu kvalitātes
pakāpes novērtējuma skalas, kas sastāv no sešām
pakāpēm. 4. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Nosacītā riska pakāpe || 20% || 50% || 50% || 100% || 100% || 150% 29.
Riska darījumiem ar
iestādēm, kam nav piešķirts kredītreitings, piemēro
nosacīto 50 % riska pakāpi. 30.
Riska darījumiem,
kuru sākotnējais termiņš ir trīs mēneši vai
mazāks, ar iestādēm, kam ir pieejams kredīta
novērtējums, ko veikusi norīkota ārējās
kredītu novērtēšanas institūcija (ĀKNI), piemēro
nosacīto riska pakāpi saskaņā ar 5. tabulu atbilstoši
tam, kā kompetentās iestādes piešķīrušas kredīta
novērtējumus tiesīgām ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijām (ĀKNI) pēc kredītu
kvalitātes pakāpes novērtējuma skalas, kas sastāv no
sešām pakāpēm. 5. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Nosacītā riska pakāpe || 20% || 20% || 20% || 50% || 50% || 150% 31.
Riska darījumiem,
kuru sākotnējais termiņš ir trīs mēneši vai
mazāks, ar iestādēm, kam nav piešķirts kredītreitings,
piemēro nosacīto 20 % riska pakāpi.
6.5.
Saistība ar
īstermiņa kredīta novērtējumiem
32.
Ja riska darījumiem
ar iestādēm piemēro metodi, kas noteikta 28. līdz
31. punktā, tad ir šāda saistība ar īpašajiem
īstermiņa novērtējumiem. 33.
Ja nav
īstermiņa riska darījuma novērtējuma, tad
vispārējo preferenciālo režīmu īstermiņa riska
darījumiem, kā norādīts 30. punktā, piemēro
visiem riska darījumiem ar iestādēm, kuru sākotnējais
termiņš ir līdz trim mēnešiem. 34.
Ja ir īstermiņa
novērtējums un šāds novērtējums paredz piemērot
labvēlīgāku vai vienādu nosacīto riska pakāpi ar
to, kādu izmanto vispārējā preferenciālā režīmā
īstermiņa riska darījumiem, kā norādīts
30. punktā, tad īstermiņa novērtējumu izmanto
vienīgi attiecībā uz šo īpašo riska darījumu. Citiem
īstermiņa riska darījumiem piemēro vispārējo
preferenciālo režīmu īstermiņa darījumiem, kā
norādīts 30. punktā. 35.
Ja ir īstermiņa
novērtējums un šāds novērtējums paredz piemērot
mazāk labvēlīgu nosacīto riska pakāpi par to,
kādu izmanto vispārējā preferenciālā
režīmā īstermiņa riska darījumiem, kā
norādīts 30. punktā, tad vispārējais
preferenciālais režīms īstermiņa riska darījumiem
netiek izmantots un visiem īstermiņa prasījumiem, kam nav
piešķirts reitings, piemēro tādu pašu nosacīto riska
pakāpi, kādu paredz konkrētais īstermiņa
novērtējums.
6.6.
Īstermiņa riska
darījumi aizdevuma ņēmēja valsts valūtā
36.
Ja kompetentās
iestādes riska darījumiem ar centrālajām valdībām
un centrālajām bankām ir pieņēmušas 4. līdz
6. punktā aprakstīto metodi, pēc to ieskatiem riska
darījumiem, kuru sākotnējais termiņš ir 3 mēneši vai
mazāk un kas izteikti un finansēti valsts valūtā,
drīkst piemērot saskaņā ar abām 26. līdz
27. un 28. līdz 31. punktā aprakstītajām
metodēm par vienu kategoriju zemāku nosacīto riska pakāpi,
nekā preferenciālā nosacītā riska pakāpe, kas
aprakstīta 4. līdz 6. punktā un ko piemēro
tās centrālajai valdībai. 37.
Riska darījumiem,
kuru sākotnējais termiņš ir 3 mēneši vai mazāk un kas
izteikti un finansēti aizdevuma ņēmēja valsts
valūtā, nepiemēro nosacīto riska pakāpi, kas ir
zemāka nekā 20 %. 6.7 Ieguldījumi
statūtkapitāla instrumentos 38.
Ieguldījumiem akciju
kapitāla vai statūtkapitāla instrumentos, ko emitējušas
[kredīt]iestādes, piemēro nosacīto 100 % riska
pakāpi, ja tie nav atskaitīti no pašu kapitāla.
7.
RISKA DARĪJUMI AR
UZŅĒMUMIEM
7.1.
Apstrāde
39.
Riska darījumiem,
kam ir pieejams kredīta novērtējums, ko veikusi norīkota
ārējās kredītu novērtēšanas institūcija
(ĀKNI), piemēro nosacīto riska pakāpi saskaņā ar
5. tabulu atbilstoši tam, kā kompetentās iestādes
piešķīrušas kredīta novērtējumus tiesīgām
ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijām (ĀKNI) pēc kredītu kvalitātes
pakāpes novērtējuma skalas, kas sastāv no sešām
pakāpēm. 5. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Nosacītā riska pakāpe || 20% || 50% || 100% || 100% || 150% || 150% 40.
Riska darījumiem,
kam nav pieejams šāds kredīta novērtējums, piemēro
nosacīto 100 % riska pakāpi vai tās centrālās
valdības nosacīto riska pakāpi, atkarībā no tā, kura
ir augstāka.
8.
MAZIE RISKA DARĪJUMI
41.
Riska darījumiem,
kas atbilst 79. panta 2. punktā uzskaitītajiem
kritērijiem, var pēc kompetento iestāžu ieskatiem piemērot
nosacīto 75 % riska pakāpi.
9.
RISKA DARĪJUMI, KAS
NODROŠINĀTI AR NEKUSTAMO ĪPAŠUMU
42.
Neskarot
43. līdz 57. punktu, riska darījumiem, kas
pilnībā nodrošināti ar nekustamo īpašumu, piemēro
nosacīto 100 % riska pakāpi.
9.1.
Riska darījumi, kas
nodrošināti ar mājokļa hipotēku
43.
Riska darījumiem,
kas atbilstoši kompetento iestāžu prasībām ir pilnībā
nodrošināti ar tāda mājokļa hipotēku, ko
īpašnieks aizņem vai izīrē, piemēro nosacīto
35 % riska pakāpi. 44.
Riska darījumiem,
kas atbilstoši kompetento iestāžu prasībām ir pilnībā
nodrošināti ar daļām Somijas dzīvojamo māju
būvsabiedrībās, kas darbojas saskaņā ar
1991. gada Somijas Likumu par māju būvsabiedrībām vai
vēlākiem līdzvērtīgiem tiesību aktiem,
attiecībā uz mājokļa īpašumu, ko īpašnieks
aizņem vai izīrē, piemēro nosacīto 35 % riska
pakāpi. 45.
Kompetentās
iestādes uzskata prasību par izpildītu tikai tad, ja ir
ievēroti šādi nosacījumi: a) īpašuma
vērtība nav būtiski atkarīga no debitora kredīta
kvalitātes. Šī prasība neizslēdz situācijas,
kurās tīri makroekonomikas faktori ietekmē gan īpašuma
vērtību, gan aizņēmēja saistību izpildi; b) aizņēmēja
risks nav būtiski atkarīgs no pamata īpašuma vai projekta, bet
gan no aizņēmēja pamata spējas atmaksāt parādu no
citiem avotiem. Šādi līdzekļu atmaksāšana nav būtiski
atkarīga no jebkādas naudas plūsmas, ko izraisījis pamata
īpašums, kas kalpo par ķīlu. c) ir
ievērotas obligātās prasības, kas noteiktas
VIII pielikuma 2. daļas 8. punktā, un
novērtēšanas noteikumi, kas noteikti VIII pielikuma
3. daļas 63. līdz 66. punktā; d) īpašuma
vērtība ar ievērojamu starpību pārsniedz riska
darījumu. 46.
Kompetentās
iestādes var atbrīvot no nosacījuma, kas noteikts
45. punkta b) apakšpunktā, riska darījumus, kas
pilnībā nodrošināti ar tāda mājokļa
hipotēku, kurš atrodas to teritorijā, ja šādas rīcības
pamatošanai tām ir pierādījumi, ka to teritorijā ir labi
attīstīts un sens apdzīvojamā nekustamā īpašuma
tirgus ar pietiekoši mazu zaudējumu daļu. 47.
Ja kādas
dalībvalsts kompetentās iestādes izmanto 46. punktā
noteiktās izvēles tiesības, tad citas dalībvalsts
kompetentās iestādes var savām kredītiestādēm
ļaut piemērot šādiem riska darījumiem, kas
pilnībā nodrošināti ar mājokļu hipotēkām,
nosacīto 35 % riska pakāpi.
9.2.
Riska darījumi, kas
nodrošināti ar komerciālu nekustamo īpašumu
48.
Pēc kompetento
iestāžu ieskatiem riska darījumiem, kas atbilstoši kompetento
iestāžu prasībām ir pilnībā nodrošināti ar
hipotēku uz birojiem vai citām komerciālām telpām, kas
atrodas to teritorijā, var piemērot nosacīto 50 % riska
pakāpi. 49.
Pēc kompetento
iestāžu ieskatiem riska darījumiem, kas atbilstoši kompetento
iestāžu prasībām ir pilnībā nodrošināti ar
daļām Somijas māju būvsabiedrībās, kas darbojas
saskaņā ar 1991. gada Somijas Likumu par māju
būvsabiedrībām vai vēlākiem
līdzvērtīgiem tiesību aktiem, attiecībā uz
birojiem vai citām komerciālām telpām var piemērot
nosacīto 50 % riska pakāpi. 50.
Pēc kompetento
iestāžu ieskatiem riska darījumiem, kas saistīti ar
nekustamā īpašuma izpirkumnomas darījumiem attiecībā
uz birojiem vai citām komerciālām telpām, kas atrodas to
teritorijā, un ko reglamentē tiesību normas, kas paredz, ka izpirkumnomas
devējs patur pilnas īpašuma tiesības uz iznomātajiem
aktīviem, līdz līzinga ņēmējs īsteno savas
pirkuma tiesības, var piemērot nosacīto 50 % riska pakāpi. 51.
Uz 48. līdz
50. punkta piemērošanu attiecas šādi nosacījumi: a) īpašuma
vērtība nedrīkst būt būtiski atkarīga no debitora
kredīta kvalitātes. Šī prasība neizslēdz
situācijas, kurās tīri makroekonomikas faktori ietekmē gan
īpašuma vērtību, gan aizņēmēja saistību
izpildi; b) aizņēmēja
risks nedrīkst būt būtiski atkarīgs no pamata īpašuma
vai projekta, bet gan no aizņēmēja pamata spējas
atmaksāt parādu no citiem avotiem. Šādi līdzekļu
atmaksāšana nedrīkst būt būtiski atkarīga no
jebkādas naudas plūsmas, ko izraisījis pamata īpašums, kas
kalpo par ķīlu; c) ir
ievērotas obligātās prasības, kas noteiktas
VIII pielikuma 2. daļas 8. punktā, un
novērtēšanas noteikumi, kas noteikti VIII pielikuma
3. daļas 63. līdz 66. punktā. 52.
Nosacīto 50 %
riska pakāpi piemēro aizņēmuma daļai, kas
nepārsniedz robežu, kura aprēķināta saskaņā ar
kādu no šiem nosacījumiem: a) 50 % no
attiecīgā nekustamā īpašuma tirgus vērtības; b) 50 % no
īpašuma tirgus vērtības vai 60 % no hipotekārās
vērtības, atkarībā no tā, kura ir mazāka —
dalībvalstīs, kas likumos vai noteikumos definējušas stingrus
hipotekārās vērtības novērtēšanas
kritērijus. 53.
Nosacīto 100 %
riska pakāpi piemēro aizdevuma daļai, kas ir lielāka par
52. punktā noteiktajām robežām. 54.
Ja kādas
dalībvalsts kompetentās iestādes izmanto 48. līdz
50. punktā noteiktās izvēles tiesības, tad citas
dalībvalsts kompetentās iestādes var savām
kredītiestādēm ļaut piemērot šādiem riska
darījumiem, kas pilnībā nodrošināti ar hipotēku uz
komerciālo īpašumu, nosacīto 50% riska pakāpi. 55.
Kompetentās
iestādes var atbrīvot no nosacījuma, kas noteikts
51. punkta b) apakšpunktā, riska darījumus, kas
pilnībā nodrošināti ar hipotēku uz komerciālo
īpašumu, kurš atrodas to teritorijā, ja tām ir
pierādījumi, ka to teritorijā ir labi attīstīts un
sens komerciālā nekustamā īpašuma tirgus ar mazu
zaudējumu daļu, kas nepārsniedz šādas robežas: a) līdz
50 % no tirgus vērtības (vai attiecīgā
gadījumā 60 % no hipotekārās vērtības (MLV),
ja tā ir zemāka) nedrīkst pārsniegt 0,3 % no
neatmaksātajiem aizņēmumiem konkrētajā gadā; b) kopējie
zaudējumi no komerciālā nekustamā īpašuma
kreditēšanas nedrīkst pārsniegt 0,5 % no
neatmaksātajiem aizņēmumiem konkrētajā gadā. 56.
Ja konkrētajā
gadā netiek ievērotas kādas no 55. punktā noteiktajiem
ierobežojumiem, tad izbeidzas tiesības piemērot šo režīmu un,
lai to atkal varētu piemērot, vispirms jāizpilda otrais
nosacījums, kas paredzēts 51. punkta b) apakšpunktā. 57.
Ja kādas
dalībvalsts kompetentās iestādes izmanto 55. punktā
noteiktās izvēles tiesības, tad citas dalībvalsts
kompetentās iestādes var savām kredītiestādēm
ļaut piemērot šādiem riska darījumiem, kas pilnībā
nodrošināti ar hipotēku uz komerciālo īpašumu,
nosacīto 50% riska pakāpi.
10.
KAVĒTIE RISKA
DARĪJUMI
58.
Neskarot
59. līdz 62. punkta noteikumus, riska darījumu, kuru
atmaksas termiņš ir kavēts vairāk par 90 dienām,
nenodrošinātajai daļai piemēro šādas nosacītās
riska pakāpes: a) nosacītā
150 % riska pakāpe, ja vērtības korekcijas ir mazākas
par 20 % no nenodrošinātās riska darījuma daļas
vērtības pirms vērtības korekcijas atņemšanas; b) nosacītā
100 % riska pakāpe, ja vērtības korekcijas nav mazākas
par 20 % no nenodrošinātās riska darījuma daļas
vērtības pirms vērtības korekcijas atņemšanas; c) nosacītā
50% riska pakāpe pēc kompetento iestāžu ieskatiem, ja
vērtības korekcijas nav mazākas par 50% no
nenodrošinātās riska darījuma daļas vērtības
pirms vērtības korekcijas atņemšanas. 59.
Nosakot kavētā
darījuma nodrošināto daļu, par pieņemamām
ķīlām un galvojumiem uzskata tos, kas tiek atzīti par
pieņemamiem kredītriska mazināšanai. 60.
Tomēr ja
kavētais riska darījums ir nodrošināts ar cita veida
ķīlu, nevis tādu, kas tiek atzīta par pieņemamu
kredītriska mazināšanai, tad var piemērot nosacīto
100 % riska pakāpi pēc kompetento iestāžu ieskatiem, kas
balstās uz stingriem darbības kritērijiem, nodrošinot labu
ķīlas kvalitāti, ja vērtības korekcijas sasniedz
15 % no riska darījuma vērtības pirms vērtības
korekcijas atņemšanas. 61.
Riska darījumiem,
kas norādīti 43. līdz 47. punktā, piešķir
nosacīto 100 % riska pakāpi, ja to atmaksas termiņš ir
kavēts vairāk par 90 dienām. Ja vērtības korekcijas
nav mazākas par 20 % no riska darījuma vērtības pirms
vērtības korekcijas atņemšanas, tad nosacīto riska
pakāpi, ko piemēro atlikušajam riska darījumam, var pēc
kompetento iestāžu ieskatiem samazināt līdz 50 %. 62.
Riska darījumiem,
kas norādīti 48. līdz 57. punktā, piešķir
nosacīto 100 % riska pakāpi, ja to atmaksas termiņš ir
kavēts vairāk par 90 dienām.
11.
AUGSTĀ RISKA
KATEGORIJĀ IEKĻAUTIE RISKA DARĪJUMI
63.
Pēc kompetento
iestāžu ieskatiem riska darījumiem, kas saistīti ar īpaši
lielu risku, piemēram, ieguldījumiem riska kapitāla
uzņēmumos un privātiem kapitālieguldījumiem,
piemēro nosacīto 150 % riska pakāpi. 64.
Kompetentās
iestādes var tādiem riska darījumiem, kuru maksājuma
termiņš nav kavēts, kam tiek piemērota nosacītā
150 % riska pakāpe saskaņā ar iepriekšējā punkta
nosacījumiem un kam ir noteiktas vērtības korekcijas,
atļaut piemērot šādu nosacīto riska pakāpi: a) nosacītā
100 % riska pakāpe, ja vērtības korekcijas nav mazākas
par 20 % no riska darījuma vērtības pirms
vērtības korekcijas atņemšanas; b) nosacītā
50% riska pakāpe, ja vērtības korekcijas nav mazākas par
50% no riska darījuma vērtības pirms vērtības
korekcijas atņemšanas.
12.
RISKA DARĪJUMI SEGTO OBLIGĀCIJU VEIDĀ
65.
„Segtās
obligācijas” ir tādas obligācijas, kas definētas
Direktīvas 85/611/EEK 22. panta 4. punktā un kas
nodrošinātas ar kādu no šiem atbilstīgajiem aktīviem: a) riska
darījumi ar centrālajām valdībām,
centrālajām bankām, daudzpusējām attīstības
bankām vai starptautiskajām organizācijām, kas atbilst
1. kredīta kvalitātes pakāpei saskaņā ar šo
pielikumu, vai riska darījumi, ko tās garantē; b) riska
darījumi ar valsts iestādēm, reģiona pašvaldībām
un vietējām iestādēm, kam piemēro nosacīto riska
pakāpi kā riska darījumiem ar iestādēm vai
centrālajām valdībām, vai centrālajām bankām
saskaņā ar 15., 9. vai 10. punktu, kas atbilst 1. kredīta
kvalitātes pakāpei saskaņā ar šo pielikumu, vai riska
darījumi, ko tās garantē; c) riska
darījumi ar iestādēm, kas atbilst 1. kredīta
kvalitātes pakāpei saskaņā ar šo pielikumu. Šā veida
riska darījumu kopējais apjoms nepārsniedz 10 % no
izdevējas kredītiestādes neatmaksāto segto obligāciju
nominālās vērtības. Riska darījumi, ko izraisa ar
nekustamo īpašumu nodrošinātu aizņēmumu parādnieku
maksājumu nodošana segto obligāciju turētājiem, netiek
ietverti minētajā 10 % limitā; d) aizdevumi, kas
ir nodrošināti ar apdzīvojamo nekustamo īpašumu vai
daļām Somijas dzīvojamo māju būvsabiedrībās,
kā minēts 44. punktā, ciktāl aizturējuma
tiesības kopā ar jebkādām aizturējuma
tiesībām, kam ir priekšrocības, nepārsniedz 80 % no
ieķīlātā objekta vērtības; e) aizdevumi, kas
ir nodrošināti ar komerciālu nekustamo īpašumu vai
daļām Somijas māju būvsabiedrībās, kā
minēts 49. punktā, ciktāl aizturējuma tiesības
kopā ar jebkādām aizturējuma tiesībām, kam ir
priekšrocības, nepārsniedz 60% no ieķīlātā objekta
vērtības. Kompetentās iestādes var atzīt par
piemērotiem ar komerciālu nekustamo īpašumu nodrošinātus aizdevumus,
ja proporcija starp aizdevumu un [ieķīlāto] vērtību
60 % apmērā ir pārsniegta līdz maksimālajam
līmenim 70 %, ja kopējā aktīvu vērtība, kas
ieķīlāti segto obligāciju nodrošināšanai, vismaz par
10 % pārsniedz segtās obligācijas neatmaksāto nominālo
vērtību un ja obligāciju turētāja prasījums
atbilst juridiskās noteiktības prasībām, kas
izklāstītas IX pielikumā. Obligāciju
turētāja prasībai jābūt prioritārai
attiecībā pret visām pārējām prasībām
par ķīlu. 66.
Attiecībā uz
segto obligāciju nodrošināšanu ar nekustamo īpašumu
kredītiestādēm jāatbilst obligātajām
prasībām, kas noteiktas VIII pielikuma 2. daļas
8. punktā, un novērtēšanas noteikumiem, kas noteikti
VIII pielikuma 3. daļas 63. līdz 66. punktā. 67.
Neskarot 65. un
66. punktu, segtās obligācijas, kas atbilst definīcijai
Direktīvas 85/611/EEK 22. panta 4. punktā un ko izdod
līdz 2007. gada 31. decembrim, arī ir piemērotas
preferenciālā režīma piemērošanai līdz to termiņam. 68.
Segtām
obligācijām piešķir nosacīto riska pakāpi, balstoties
uz nosacīto riska pakāpi, kas norādīta augstāka ranga
nenodrošinātiem riska darījumiem ar kredītiestādi, kura
tās emitē. Pastāv šāda attiecība starp
nosacītajām riska pakāpēm: a) ja riska
darījumiem ar kredītiestādi piešķir nosacīto 20 %
riska pakāpi, tad segtajai obligācijai piešķir nosacīto
10 % riska pakāpi; b) ja riska
darījumiem ar kredītiestādi piešķir nosacīto 50% riska
pakāpi, tad segtajai obligācijai piešķir nosacīto 20% riska
pakāpi; c) ja riska
darījumiem ar kredītiestādi piešķir nosacīto 100%
riska pakāpi, tad segtajai obligācijai piešķir nosacīto 50%
riska pakāpi; d) ja riska
darījumiem ar kredītiestādi piešķir nosacīto 150%
riska pakāpi, tad segtajai obligācijai piešķir nosacīto
100% riska pakāpi;
13.
RISKA DARĪJUMI, KAS
PĀRSTĀV SEKJURITIZĀCIJAS POZĪCIJAS
69.
Riska svērtās
vērtības sekjuritizācijas pozīcijām nosaka
saskaņā ar 94. līdz 101. panta noteikumiem.
14.
ĪSTERMIŅA RISKA
DARĪJUMI AR KREDĪTIESTĀDĒM UN UZŅĒMUMIEM
70.
Īstermiņa riska
darījumiem ar kredītiestādi vai uzņēmumu, kam ir
pieejams kredīta novērtējums, ko veikusi norīkota
ārējās kredītu novērtēšanas institūcija
(ĀKNI), piemēro nosacīto riska pakāpi saskaņā ar
6. tabulu atbilstoši tam, kā kompetentās iestādes
noteikušas kredīta novērtējumus tiesīgām
ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijām (ĀKNI) pēc kredītu kvalitātes
pakāpes novērtējuma skalas, kas sastāv no sešām
pakāpēm. 6. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Nosacītā riska pakāpe || 20% || 50% || 100% || 150% || 150% || 150%
15.
RISKA DARĪJUMI
IEGULDĪJUMU FONDU (CIU) VEIDĀ
71.
Neskarot
72. līdz 78. punktu, riska darījumiem ieguldījumu
fondu (CIU) veidā piemēro nosacīto 100 % riska
pakāpi. 72.
Riska darījumiem,
kam ir pieejams kredīta novērtējums, ko veikusi norīkota
ārējās kredītu novērtēšanas institūcija
(ĀKNI), piemēro nosacīto riska pakāpi saskaņā ar 7. tabulu
atbilstoši tam, kā kompetentās iestādes piešķīrušas
kredīta novērtējumus tiesīgām ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijām (ĀKNI) pēc
kredītu kvalitātes pakāpes novērtējuma skalas, kas
sastāv no sešām pakāpēm. 7. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Nosacītā riska pakāpe || 20% || 50 || 100% || 100% || 150% || 150% 73.
Ja kompetentās
iestādes uzskata, ka kāda pozīcija ieguldījumu fondā (CIU)
ir saistīta ar īpaši lieliem riskiem, tās pieprasa piemērot
šai pozīcijai nosacīto 150 % riska pakāpi. 74.
Kredītiestādes
var noteikt ieguldījumu fondiem (CIU) nosacīto riska
pakāpi, kā izklāstīts 76. līdz
78. punktā, ja ir ievēroti šādi piemērotības
kritēriji: a) ieguldījumu
fondu (CIU) pārvalda tāda sabiedrība, kas ir
pakļauta uzraudzībai kādā dalībvalstī, vai, ja
tam piekrīt kredītiestādes kompetentā iestāde, ja: (i) tos
pārvalda sabiedrība, kas ir pakļauta tādai
uzraudzībai, ko uzskata par līdzvērtīgu Kopienas
tiesībās paredzētajai [uzraudzībai]; un (ii) ir
nodrošināta pietiekoša sadarbība kompetento iestāžu starpā; b) ieguldījumu
fonda (CIU) prospektā vai līdzvērtīgā dokumentā
ir iekļautas: –
aktīvu kategorijas,
kurās ieguldījumu fonds (CIU) drīkst veikt
ieguldījumus, –
ja pastāv
ieguldījumu ierobežojumi – relatīvie ierobežojumi un to
aprēķināšanas metodika; c) par
ieguldījumu fonda (CIU) darbību ziņo vismaz katru gadu, lai
varētu veikt novērtējumu attiecībā uz aktīviem un
pasīviem, ienākumiem un darījumiem pārskata periodā. 75.
Ja kompetentā
iestāde kādu trešās valsts ieguldījumu fondu (CIU)
apstiprina par atbilstošu, kā izklāstīts 74. punkta
a) apakšpunktā, tad citas dalībvalsts kompetentā
iestāde var izmantot šo atzīšanas faktu, pati neveicot
novērtējumu. 76.
Ja
kredītiestādei ir zināms par ieguldījumu fonda (CIU)
pamatā esošiem riska darījumiem, tā var skatīt šos
pamatā esošos riska darījumus, aprēķinot ieguldījumu
fonda (CIU) vidējo nosacīto riska pakāpi
saskaņā ar 78. līdz 83. punktā
izklāstītajām metodēm. 77.
Ja
kredītiestādei nav zināms par ieguldījumu fonda (CIU)
pamatā esošiem riska darījumiem, tā var aprēķināt
vidējo nosacīto riska pakāpi ieguldījumu fondam (CIU)
saskaņā ar 78. līdz 83. punktā
izklāstītajām metodēm pēc šādiem noteikumiem:
tiek pieņemts, ka ieguldījumu fonds (CIU) vispirms veic
ieguldījumus maksimāli pieļautajā apmērā riska
darījumu kategorijās, kam noteiktas augstākās kapitāla
prasības, un tālāk veic ieguldījumus lejupejošā
secībā, līdz sasniegta maksimālā kopējā
ieguldījumu robeža. 78.
Kredītiestādes
var uzdot trešai personai saskaņā ar 76. līdz
77. punktā izklāstītajām metodēm
aprēķināt un sniegt pārskatus par nosacīto riska
pakāpi attiecībā uz ieguldījumu fondu (CIU), ja ir
adekvāti nodrošināta aprēķinu un pārskata
pareizība.
16.
PĀRĒJIE RISKA
DARĪJUMI
16.1.
Apstrāde
79.
Materiāliem
aktīviem Direktīvas 86/635/EEK 4. panta 10. punkta
nozīmē piemēro nosacīto 100 % riska pakāpi. 80.
Priekšsamaksai un
uzkrātajiem ienākumiem, kurus [kredīt]iestāde nevar
attiecināt uz konkrētu darījuma partneri saskaņā ar
Direktīvu 86/635/EEK, piemēro nosacīto 100 % riska
pakāpi. 81.
Skaidras naudas
posteņiem to iekasēšanas procesā piemēro nosacīto
20 % riska pakāpi. Kasē esošajai skaidrajai naudai un
līdzvērtīgiem naudas posteņiem piemēro nosacīto
0 % riska pakāpi. 82.
Dalībvalstis var
atļaut piemērot nosacīto 10 % riska pakāpi riska
darījumiem ar iestādēm, kas savās dalībvalstīs
specializējas starpbanku un valsts parāda tirgos un kas
pakļautas kompetento iestāžu ciešai uzraudzībai, ja minētie
aktīvu posteņi ir atbilstīgi savu dalībvalstu kompetento
iestāžu prasībām pilnīgi nodrošināti ar [aktīvu]
posteņiem, kam piemēro nosacīto 0 % vai 20 % riska
pakāpi un kurus kompetentās iestādes atzinušas par atbilstošu
nodrošinājumu. 83.
Kapitāla
turējumiem un citai līdzdalībai, izņemot tos, kas
atskaitīti no pašu kapitāla, piemēro vismaz nosacīto
100 % riska pakāpi. 84.
Zeltam, kas atrodas pašu
glabātuvēs vai ir nodots glabāšanā, ciktāl tas segts
ar dārgmetālu saistībām, piemēro nosacīto
0 % riska pakāpi. 85.
Aktīvu
pārdošanas un atpirkšanas līgumu un nākotnes pirkumu par
tūlītēju samaksu gadījumā piemēro
konkrētajiem aktīviem atbilstīgās nosacītās riska
pakāpes, bet nevis darījumu otras puses nosacītās riska
pakāpes. 86.
Ja
kredītiestāde nodrošina kredīta aizsardzību virknei riska
darījumu ar nosacījumu, ka šajos riska darījumos n-tā
saistību neizpilde ir slieksnis, kura sasniegšanas rezultātā
jānotiek apmaksai, un ka šis kredīta notikums pārtrauc
līgumu, tad piemēro 78. līdz 83. pantā
paredzētās nosacītās riska pakāpes, ja [kredīta]
produktam ir tiesīgas ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) ārējais
kredītu novērtējums. Ja [kredīta] produktam nav
tiesīgas ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijas (ĀKNI) vērtējuma, tad [kredīta produktu]
grozā iekļautajiem riska darījumiem, izņemot n-1
riska darījumu, nosacītās riska pakāpes tiek summētas
līdz maksimāli pieļaujamajam apjomam 1250 % un
reizinātas ar nominālo summu, ko nodrošina kredīta
atvasinātais instruments, lai iegūtu [aktīva] riska svērto
vērtību. Nosakot kopsummā neiekļaujamos n-1 riska
darījumus, balstās uz pamata, ka katram no šiem riska darījumiem
riska svērtā vērtība ir mazāka, nekā riska
svērtā vērtība jebkuram no kopsummā iekļautajiem
riska darījumiem. 2. daļa – Ārējās
kredītu novērtēšanas institūciju (ĀKNI) atzīšana
un to kredīta novērtējumu samērošana
1.
METODOLOĢIJA
1.1.
Objektivitāte
1.
Kompetentās
iestādes pārliecinās par to, lai kredītu
novērtējumu piešķiršanas metodoloģija būtu stingra,
sistēmiska, pēctecīga un pakļauta izvērtēšanai,
kas balstās uz senāku pieredzi.
1.2.
Neatkarība
2.
Kompetentās
iestādes pārliecinās par to, lai metodoloģija nebūtu
pakļauta ārējām politiskām ietekmēm vai
iegrožojumiem un lai uz to netiktu izdarīts ekonomiskais spiediens, kas
varētu ietekmēt kredīta novērtēšanu. 3.
Kompetentās
iestādes izvērtē ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) metodoloģijas
neatkarīgumu pēc tādiem faktoriem kā: a) ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI)
īpašumtiesības un organizācijas struktūra; b) ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) finanšu
resursi; c) ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI)
personāla politika un lietpratīgums; d) ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI)
korporatīvā pārvaldība.
1.3.
Pastāvīga
pārskatīšana
4.
Kompetentās
iestādes pārliecinās, lai ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredītu
novērtējumi tiktu pastāvīgi pārskatīti un lai tie
atbilstu finansiālo nosacījumu izmaiņām. Šādu
pārskatīšanu veic pēc visiem nozīmīgajiem notikumiem
un vismaz reizi gadā. 5.
Pirms atzīšanas
kompetentās iestādes pārliecinās, ka katra tirgus segmenta
novērtēšanas metodoloģija ir izveidota saskaņā ar,
piemēram, šādiem standartiem: a) jābūt
noteiktai atpakaļejošai pārbaudei vismaz vienam gadam; b) kompetentajām
iestādēm jāuzrauga ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) pārskatīšanas
procesa regularitāte; c) kompetentajām
iestādēm jāspēj iegūt informāciju no
ārējās kredītu novērtēšanas institūcijas
(ĀKNI) par to, kādā apmērā tai ir kontakti ar to
uzņēmumu augstāko vadību, kuriem tā piešķir
vērtējumus. 6.
Kompetentās
iestādes veic vajadzīgos pasākumus, lai ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) tās
nekavējoties informētu par visām būtiskajām
izmaiņām metodoloģijā, ko tās izmanto kredītu
novērtējumu piešķiršanai.
1.4.
Pārredzamība un
atklātība
7.
Kompetentās
iestādes veic visus vajadzīgos pasākumus, nodrošinot, lai tie
metodoloģijas principi, ko ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) izmanto savu kredīta
novērtējumu veidošanai, būtu atklāti pieejami, kas
ļauj visiem potenciālajiem lietotājiem spriest par to, vai tie
ir piešķirti pamatoti.
2.
INDIVIDUĀLIE
KREDĪTU NOVĒRTĒJUMI
2.1.
Ticamība un
atzīšana tirgū:
8.
Kompetentās
iestādes pārliecinās par to, ka ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI)
individuālos kredītu novērtējumus šādu kredītu
novērtējumu lietotāji tirgū atzīst par ticamiem un
drošiem. 9.
Kompetentās
iestādes vērtē ticamību saskaņā ar,
piemēram, šādiem faktoriem: a) ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) tirgus
daļa; b) ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) gūtie
ieņēmumi un šīs ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) finanšu līdzekļi
plašākā ziņā; c) tas, vai ir
tikuši noteikti kādi izcenojumi, pamatojoties uz reitingu.
2.2.
Pārredzamība un
atklātība
10.
Kompetentās
iestādes pārliecinās par to, lai individuālie kredītu
novērtējumi būtu ar līdzvērtīgiem
nosacījumiem pieejami vismaz jebkurai personai, kam ir likumīgas
intereses attiecībā uz šiem individuālajiem kredīta
novērtējumiem. 11.
Kompetentās
iestādes jo īpaši pārliecinās par to, lai individuālie
kredīta novērtējumi būtu ārzemju personām
pieejami ar līdzvērtīgiem nosacījumiem kā
vietējām personām, kam ir likumīgas intereses
attiecībā uz šiem individuālajiem kredīta
novērtējumiem.
3.
„SAMĒROŠANA”
12.
Lai diferencētu
katrā kredīta novērtējumā izteiktās relatīvās
riska pakāpes, kompetentās iestādes nosaka kvantitatīvos
kritērijus, piemēram, ilgstošas saistību neizpildes procents
saistībā ar visiem kredītiem, kam piešķirts viens un tas
pats kredīta novērtējums. Ja kāda ārējās
kredītu novērtēšanas institūcija (ĀKNI) ir
dibināta nesen vai ir apkopojusi pārskatu par datiem tikai
īsā laika posmā, kompetentās iestādes pieprasa
šādai ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijai (ĀKNI) sniegt vērtējumu par ilgstošas
saistību nepildīšanas procentu saistībā ar visiem
kredītiem, kam piešķirts viens un tas pats kredītu
novērtējums. 13.
Lai diferencētu
katrā kredīta novērtējumā izteiktās
relatīvās riska pakāpes, kompetentās iestādes nosaka
kvantitatīvos kritērijus, piemēram, ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) aptverto emitentu
kopums, ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijas (ĀKNI) piešķirto kredīta novērtējumu
spektrs, katra kredīta novērtējuma nozīme un tas, kā
šī ārējās kredītu novērtēšanas
institūcija (ĀKNI) definē saistību neizpildi. 14.
Kompetentās
iestādes salīdzina saistību nepildīšanas procentus, kas
iegūti par katru kādas ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredīta
novērtējumu, un salīdzina tos ar standartu, kas pieņemts,
pamatojoties uz saistību nepildīšanas procentiem, kas iegūti par
citām ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijām (ĀKNI) attiecībā uz emitentu kopu, kas
pēc kompetentās iestādes uzskatiem pārstāv
līdzvērtīgu kredītriska līmeni. 15.
Ja kompetentās
iestādes uzskata, ka saistību nepildīšanas procenti, kas
iegūti par kādas konkrētas ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijas (ĀKNI) kredītu novērtējumu, būtiski
un regulāri pārsniedz standartu, kompetentās iestādes
šīs ārējās kredītu novērtēšanas institūcijas
(ĀKNI) kredītu novērtējumam piešķir augstāku
riska pakāpi kredītu kvalitātes pakāpes
novērtējuma skalā. 16.
Ja pēc tam, kad
kompetentās iestādes palielināja kādas
ārējās kredītu novērtēšanas institūcijas
(ĀKNI) konkrētam kredīta novērtējumam piesaistīto
riska pakāpi, šī ārējās kredītu
novērtēšanas institūcija (ĀKNI) parāda, ka
saistību neizpildes procenti, kas konstatēti tās kredītu
novērtējumam, vairs būtiski un regulāri nepārsniedz
standartu, kompetentās iestādes var izlemt atjaunot
sākotnējo pakāpi kredīta kvalitātes pakāpes
novērtējuma skalā attiecībā uz ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredītu
novērtējumu. 3. daļa - Ārējās
kredītu novērtēšanas institūciju (ĀKNI) kredīta
novērtējumu izmantošana nosacītās riska pakāpes
noteikšanai
1.
apstrāde
1.
(Kredīt)iestāde
var norīkot vienu vai vairākas tiesīgas ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI), ko izmanto,
lai noteiktu nosacītās riska pakāpes, kas piemērojamas
aktīva un ārpusbilances posteņiem. 2.
Kredītiestādei,
kas nolemj izmantot kredītu novērtējumus, ko veikusi
tiesīga ārējās kredītu novērtēšanas
institūcija (ĀKNI) kādai noteiktai posteņu grupai, šie
kredītu novērtējumi jālieto konsekventi attiecībā
uz visiem šīs grupas riska darījumiem. 3.
(Kredīt)iestādei,
kas nolemj izmantot kredītu novērtējumus, ko veikusi
tiesīga ārējās kredītu novērtēšanas
institūcija (ĀKNI), tie jālieto nepārtraukti un
konsekventi. 4.
Kredītiestāde
var izmantot vienīgi tādus ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredītu
novērtējumus, kuros ņemtas vērā gan summas, kas
attiecas uz kapitālu, gan tās, kas attiecas uz tam
piesaistītajiem procentiem. 5.
Ja ir pieejams tikai
viens kādas norīkotas ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas novērtējums, (ĀKNI)
izmanto, lai noteiktu šā posteņa nosacīto riska pakāpi. 6.
Ja ir pieejami divi
norīkotu ārējās kredītu novērtēšanas
institūciju (ĀKNI) kredīta novērtējumi un abi atbilst
atšķirīgām nosacītajām riska pakāpēm
kādam postenim, kam piešķirts kredītreitings, tad piemēro
augstāko nosacīto riska pakāpi. 7.
Ja ir pieejami
vairāk nekā divi norīkotu ārējās kredītu
novērtēšanas institūciju (ĀKNI) kredīta
novērtējumi kādam postenim, kam piešķirts
kredītreitings, tad ņem divus tos novērtējumus, kas veido
divas zemākās nosacītās riska pakāpes. Ja abas
zemākās nosacītās riska pakāpes savstarpēji
atšķiras, piemēro augstāko no šīm nosacītajām
riska pakāpēm. Ja abas zemākās nosacītās riska
pakāpes ir vienādas, piemēro šo nosacīto riska pakāpi. 8.
Kredītiestādes
izmanto pasūtītus kredīta novērtējumus.
Kompetentās iestādes var atļaut kredītiestādēm
izmantot tādus kredīta novērtējumus, kas nav
pasūtīti.
2.
Emitentu un kredīta
emisiju novērtējums
9.
Ja pastāv kredīta
novērtējums kādai konkrētai emisijas programmai vai
kreditēšanas shēmai, kurā ietilpst postenis, kas veido riska
darījumu, šo kredīta novērtējumu izmanto, lai noteiktu šim
postenim piemērojamo nosacīto riska pakāpi. 10.
Ja nepastāv tieši
piemērojams kredīta novērtējums kādam noteiktam
postenim, bet pastāv kredīta novērtējums konkrētai
emisijas programmai vai kreditēšanas shēmai, kurā neietilpst
postenis, kas veido riska darījumu, vai pastāv vispārējs
kredīta novērtējums attiecībā uz emitentu, tad izmanto
šo kredīta novērtējumu, ja tas rezultātā uzrāda
augstāku nosacīto riska pakāpi, nekā tas būtu
pretējā gadījumā, vai ja tas rezultātā
uzrāda zemāku nosacīto riska pakāpi un attiecīgais
riska darījums visos aspektos ierindojas pēc ranga
vienlīdzīgi vai augstāk attiecībā pret konkrēto
emisijas programmu, kreditēšanas shēmu vai, attiecīgi, šā
emitenta augstāka ranga nenodrošinātiem riska darījumiem. 11.
Šīs daļas
9. un 10. punkts netraucē piemērot šā pielikuma
1. daļas 65. līdz 68. punktu. 12.
Kredīta
novērtējumus emitentiem kādas korporatīvās grupas
ietvaros nevar izmantot par kredīta novērtējumu
attiecībā uz kādu citu emitentu tajā pašā
korporatīvajā grupā.
3.
Ilgtermiņa un
īstermiņa kredīta novērtējumi
13.
Īstermiņa
kredīta novērtējumus var izmantot vienīgi
attiecībā uz īstermiņa aktīvu un ārpusbilances
posteņiem, kas veido riska darījumus ar iestādēm un
uzņēmumiem. 14.
Jebkādu
īstermiņa kredīta novērtējumu var piemērot
vienīgi tam postenim, uz kuru šis īstermiņa kredīta
novērtējums attiecas, un to neizmanto, lai iegūtu
nosacītās riska pakāpes jebkādam citam postenim. 15.
Neatkarīgi no
14. punkta noteikumiem, ja īstermiņa kreditēšanas
shēmai, kam ir kredītreitings, piemēro nosacīto 150 %
riska pakāpi, tad visi šā debitora nenodrošinātie riska
darījumi, kam nav kredītreitinga, gan īstermiņa, gan
ilgtermiņa, arī saņem nosacīto 150 % riska
pakāpi. 16.
Neatkarīgi no
14. punkta noteikumiem, ja īstermiņa kreditēšanas
shēmai, kam ir kredītreitings, piemēro nosacīto 50 %
riska pakāpi, tad neviens īstermiņa riska darījums, kam nav
kredītreitinga, nesaņem nosacīto riska pakāpi, kas
būtu zemāka par 100 %.
4.
Posteņi
vietējā un ārvalstu valūtā
17.
Kredīta
novērtējumu, kas attiecas uz kādu posteni, kas izteikts debitora
valsts valūtā, nevar izmantot, lai iegūtu nosacīto riska
pakāpi citam tā paša debitora riska darījumam, kas izteikts
ārvalstu valūtā. 18.
Neatkarīgi no
17. punkta noteikumiem, ja riska darījumu izraisa bankas dalība
aizņēmumā, kuru veikusi kāda daudzpusējā
attīstības banka, kuras priviliģēta kreditora statuss ir
atzīts tirgū, kompetentās iestādes var atļaut riska
svēruma noteikšanai izmantot debitora vietējās valūtas
kredīta posteņa novērtējumu. VII PIELIKUMS
Uz iekšējiem reitingiem balstītā pieeja
1. daļā – Riska svērtā vērtība un
paredzamie zaudējumi
1.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšana kredītriskam
1.
Ja nav noteikts
citādi, ievadparametrus – saistību nepildīšanas
varbūtību (PD), zaudējumus, kas var rasties saistību
nepildīšanas gadījumā, (LGD) un atmaksāšanas termiņa
vērtību (M) nosaka, kā izklāstīts
2. daļā, un riska darījuma vērtību nosaka,
kā izklāstīts 3. daļā. 2.
Katra riska darījuma
riska svērto vērtību aprēķina pēc šādām
formulām:
1.1.
Riska svērtā
vērtība riska darījumiem ar uzņēmumiem,
iestādēm, centrālajām valdībām un
centrālajām bankām.
3.
Saskaņā ar
4. līdz 8. punktu riska svērtās vērtības
riska darījumiem ar uzņēmumiem, iestādēm,
centrālajām valdībām un centrālajām bankām
aprēķina pēc šādām formulām: Korelācija (R) = Atmaksāšanas
termiņa faktors (b) = Nosacītā riska
pakāpe (RW) = N()
apzīmē kumulatīvo distribūcijas funkciju standarta
normālam nejaušam mainīgajam lielumam (t.i., iespējamību,
ka normāls nejaušais mainīgais lielums ar vērtību “nulle”
un dispersijas vērtību “viens” ir mazāks vai vienāds ar x).
apzīmē
apgriezto kumulatīvo distribūcijas funkciju standarta normālam
nejaušam mainīgajam lielumam (t.i., rādītāju x,
tā ka = z). Riska svērtā
vērtība = RW * riska darījuma vērtība 4.
Attiecībā uz
riska darījumiem ar uzņēmumiem, kas ir tādas
konsolidētās grupas daļa, kurā kopējais
ikgadējais apgrozījums ir mazāks nekā 50 miljonu EUR,
kredītiestādes var izmantot šādu korelācijas formulu
nosacītās riska pakāpes aprēķināšanai riska
darījumiem ar uzņēmumiem. Šajā formulā ar S ir
izteikts kopējais ikgadējais apgrozījums miljonos euro, kur
5 miljoni EUR <= S <= 50 miljonu EUR. Ja
apgrozījums ir mazāks nekā 5 miljoni EUR, to uzskata par
vienādu ar 5 miljoniem EUR. Attiecībā uz nopirktajiem
pircēju parādiem kopējais ikgadējais apgrozījums ir
portfeļa atsevišķo riska darījumu vidējā
svērtā vērtība. Korelācija (R) = Kredītiestādes
aizstāj kopējo ikgadējo apgrozījumu ar
konsolidētās grupas kopējiem aktīviem, ja kopējais
ikgadējais apgrozījums nav nozīmīgs rādītājs
attiecībā uz uzņēmuma lielumu un kopējie aktīvi
ir nozīmīgāks rādītājs, nekā kopējais
ikgadējais apgrozījums. 5.
Specializētiem
aizdevuma riska darījumiem, attiecībā uz kuriem
kredītiestāde nevar uzrādīt, ka tās saistību
nepildīšanas varbūtības (PD) aprēķini atbilst
4. daļā noteiktajām minimālajām
prasībām, tā šiem riska darījumiem piešķir
nosacītās riska pakāpes saskaņā ar 1. tabulu. 1. tabula: Atlikuma termiņš || 1. kategorija || 2. kategorija || 3. kategorija || 4. kategorija || 5. kategorija mazāk nekā 2,5 gadi || 50% || 70% || 115% || 250% || 0% vienāds vai vairāk nekā 2,5 gadi || 70% || 90% || 115% || 250% || 0% Kompetentās
iestādes var atļaut kredītiestādēm parasti
piešķirt labvēlīgas nosacītās 50 % riska
pakāpes 1. kategorijas riska darījumiem un nosacīto
70 % riska pakāpi 2. kategorijas riska darījumiem, ja
kredītiestādes sākotnējās izvietošanas
rādītāji un citi riska rādītāji būtiski
atbilst attiecīgajai kategorijai. Piešķirot
nosacītās riska pakāpes specializētajiem
aizņēmuma riska darījumiem, [kredīt]iestādes ņem
vērā šādus faktorus: finansiālie līdzekļi,
politiskā un tiesiskā vide, darījuma un/vai aktīva
īpašības, sponsora un attīstītāja iespējas,
ieskaitot jebkādu ieņēmumu plūsmu no valsts un
privātā sektora partnerības, nodrošinājuma pakete. 6.
Lai pret nopirktajiem
korporatīvajiem pircēju parādiem varētu būt
korporatīva pieeja, tiem jāatbilst minimālajām
prasībām, kas noteiktas 4. daļas 104. līdz
108. punktā. Attiecībā uz nopirktajiem korporatīvajiem
pircēju parādiem, kas turklāt atbilst 12. punkta
nosacījumiem, ja kādai kredītiestādei būtu
pārmērīgi apgrūtinoši izmantot attiecībā uz šiem
pircēju parādiem 4. daļā noteiktos riska
kvantitatīvās noteikšanas standartus riska darījumiem ar
uzņēmumiem, var izmantot 4. daļā noteiktos riska
kvantitatīvās noteikšanas standartus mazajiem riska darījumiem. 7.
Attiecībā uz
nopirktajiem korporatīvajiem pircēju parādiem
atmaksājamās pirkšanas atlaides, nodrošinājumus ķīlas
veidā vai daļējās garantijas, kas nodrošina pirmās
kārtas zaudējumu aizsardzību pret pirmās kārtas zaudējumiem
no saistību nepildīšanas vai abiem zaudējumu veidiem, var
skatīt kā pirmās kārtas zaudējumu pozīcijas IRP
sekjuritizācijas ietvaros. 8.
Ja
kredītiestāde nodrošina kredīta aizsardzību virknei riska
darījumu ar nosacījumu, ka šajos riska darījumos n-tā
saistību neizpilde ir slieksnis, kura sasniegšanas rezultātā
jānotiek apmaksai, un ka šis kredīta notikums pārtrauc
līgumu, tad piemēro 94. līdz 101. pantā
paredzētās nosacītās riska pakāpes, ja kredīta
produktam ir tiesīgas ārējās kredītu
novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) ārējais
kredītu novērtējums. Ja kredīta produktam nav tiesīgas
ārējās kredītu novērtēšanas institūcijas
(ĀKNI) vērtējuma, tad kredīta produktu grozā
iekļautajiem riska darījumiem, izņemot n-1 riska darījumu,
nosacītās riska pakāpes tiek summētas, tā lai
paredzamo zaudējumu summa reizinājumā ar 12,5 un riska
svērtā vērtība nepārsniegtu nominālo summu, ko
nodrošina kredīta atvasinātais instruments, reizinājumā ar
12,5. Nosakot kopsummā neiekļaujamos n-1 riska darījumus,
balstās uz pamata, ka katram no šiem riska darījumiem riska
svērtā vērtība ir mazāka, nekā riska
svērtā vērtība jebkuram no kopsummā iekļautajiem
riska darījumiem.
1.2.
Riska svērtā
vērtība mazajiem riska darījumiem:
9.
Saskaņā ar
10. līdz 11. punktu riska svērtās vērtības
mazajiem riska darījumiem aprēķina pēc šādām
formulām: Korelācija (R) = Nosacītā riska
pakāpe: N()
apzīmē kumulatīvo distribūcijas funkciju standarta
normālam nejaušam mainīgajam lielumam (t.i., iespējamību,
ka normāls nejaušais mainīgais lielums ar vērtību “nulle”
un dispersijas vērtību “viens” ir mazāks vai vienāds ar x).
apzīmē
apgriezto kumulatīvo distribūcijas funkciju standarta normālam
nejaušam mainīgajam lielumam (t.i., rādītāju x,
tā ka = z). Riska svērtā
vērtība = RW * riska darījuma vērtība 10.
Mazajiem riska
darījumiem, kas nodrošināti ar nekustamā īpašuma
ķīlu, korelācija (R) 0,15 aizstāj skaitli, ko iegūst
pēc 9. punktā sniegtās korelācijas formulas. 11.
Kvalificētiem
svārstīga apmēra mazajiem riska darījumiem, kas
definēti a) līdz e) apakšpunktā, korelācija (R)
0,04 aizstāj skaitli, ko iegūst pēc 9. punktā
sniegtās korelācijas formulas. Riska darījumus var
uzskatīt par kvalificētiem svārstīga apmēra mazajiem
riska darījumiem, ja tie atbilst šādiem nosacījumiem: a) Tie ir riska
darījumi ar fiziskām personām. b) Riska
darījumu apmērs ir svārstīgs, tie ir nenodrošināti, un
kredītiestāde var tos nekavējoties un bez nosacījumiem
anulēt, ciktāl tie nav tikuši izlietoti (šajā kontekstā
svārstīga apmēra riska darījumus definē kā
tādus, kur atlikumi drīkst svārstīties, klientam pēc
saviem ieskatiem veicot aizņēmumus un tos atmaksājot
kredītiestādes noteikto limitu robežās). Neizmantotos
piešķīrumus var uzskatīt par beznosacījumu kārtā
anulējamiem, ja noteikumi ļauj kredītiestādei tos
anulēt tādā pilnā apmērā, kādu pieļauj
tiesību akti patērētāju aizsardzības un ar to
saistītajās jomās; c) Apakšportfelī
maksimāli pieļaujamais riska darījums ar vienu personu ir EUR
100 000 apmērā vai mazāks. d) Kredītiestāde
var pierādīt, kas šajā punktā sniegto korelācijas
tabulu piemēro tikai attiecībā uz tādiem portfeļiem,
kuru zaudējumu procentu svārstīgums ir mazs salīdzinājumā
ar to zaudējumu procentu vidējo līmeni, jo īpaši
jomās, kur saistību nepildīšanas varbūtība (PD) ir
maza. Uzraudzības institūcijas pārbauda zaudējumu procentu
relatīvo svārstīgumu kvalificēto svārstīga
apmēra mazo riska darījumu apakšportfeļos un svārstīga
apmēra mazo riska darījumu kopējā portfelī un paredz
dalīties informācijā par kvalificēto svārstīga
apmēra mazo riska darījumu zaudējumu procentu
raksturīgajām pazīmēm juridisko kompetenču jomās. e) Kompetentā
iestāde piekrīt, ka kvalificēta svārstīga apmēra
mazo riska darījumu pieeja atbilst apakšportfeļa pamatā
esošajām riska raksturīgajām pazīmēm. 12.
Lai pret nopirktajiem
pircēju parādiem varētu būt mazo riska darījumu
pieeja, tiem jāatbilst 4. daļas 104. līdz
108. punktā noteiktajām minimālajām prasībām
un šādiem nosacījumiem: a) Kredītiestāde
šos pircēju parādus ir iegādājusies no
nesaistītām trešām personām, un tās
kredītiestādes riska darījums ar pircēju parāda
debitoru nesatur nekādus riska darījumus, kurus tieši vai netieši
būtu izraisījusi pati kredītiestāde. b) Nopirktie
pircēju parādi ir radušies nesaistītu pušu darījumā
starp pārdevēju un debitoru. Par tādiem nevar uzskatīt
starpuzņēmumu debitoru saistības un saistības, ko veido
tādu uzņēmumu savstarpējie norēķini, kas veic
savstarpēju tirdzniecību. c) Kredītiestādes,
kas veic iegādi, prasījums attiecas uz visiem ieņēmumiem no
nopirktajiem pircēju parādiem, vai arī tas uz šiem
ieņēmumiem attiecas proporcionāli. d) Nopirkto
pircēju parādu portfelis ir pietiekami diversificēts. 13.
Attiecībā uz
nopirktajiem pircēju parādiem atmaksājamās pirkšanas
atlaides, nodrošinājumus ķīlas veidā vai
daļējās garantijas, kas nodrošina pirmās kārtas
zaudējumu aizsardzību pret zaudējumiem no saistību
nepildīšanas, zaudējumiem no pasliktināšanās vai abiem
zaudējumu veidiem, var skatīt kā pirmās kārtas
zaudējumu pozīcijas IRP sekjuritizācijas ietvaros. 14.
Jauktu nopirkto mazo
riska darījumu pircēju parādu portfeļu gadījumā,
kad kredītiestādes nevar atdalīt ar nekustamo īpašumu
nodrošinātus riska darījumus un kvalificētus svārstīga
apmēra mazos riska darījumus no citiem mazajiem riska
darījumiem, piemēro to mazā riska darījuma riska
pakāpes funkciju, kas attiecībā uz minētajiem riska
darījumiem veido vislielākās kapitāla prasības.
1.3.
Riska svērtā
vērtība kapitāla instrumentu riska darījumiem:
15.
Ar kompetento
iestāžu atļauju kredītiestāde var dažādiem portfeļiem
piemērot dažādas pieejas, ja pati kredītiestāde
iekšēji izmanto dažādas pieejas. Ja kredītiestādei
atļauj izmantot dažādas pieejas, tad kredītiestāde
pierāda kompetentajām iestādēm, ka izvēle tiek veikta
konsekventi un to nenosaka patvaļīgi rīkojumi. 16.
Neatkarīgi no
15. punkta noteikumiem kompetentās iestādes var atļaut
attiecināt uz papildpakalpojumu uzņēmumiem kapitāla
instrumentu riska darījumu riska svērto vērtību
līdzīgi kā citiem aktīviem, kurus neveido
kredītsaistības.
1.3.1.
Vienkāršā
nosacītās riska pakāpes pieeja
17.
Riska svērto
vērtību aprēķina pēc šādas formulas: Nosacītā riska
pakāpe (RW) = 190 % privātā kapitāla
instrumentu riska darījumiem, kuru portfelis ir pietiekami
diversificēts. Nosacītā riska
pakāpe (RW) = 290 % biržā tirgotā kapitāla
instrumentu riska darījumiem. Nosacītā riska
pakāpe (RW) = 370 % visiem pārējiem kapitāla
instrumentu riska darījumiem. Riska svērtā
vērtība = RW * riska darījuma vērtība 18.
Īsās naudas
pozīcijas un atvasinātie instrumenti, kas nav ietverti tirdzniecības
portfeļos, drīkst kompensēt garās pozīcijas tajos
pašos individuālajos vērtspapīros, ja šie instrumenti tika
īpaši paredzēti kā riska ierobežošana specifiskiem kapitāla
instrumentu riska darījumiem un tie sniedz riska ierobežošanu vismaz
vēl vienam gadam. Pārējās īsās pozīcijas
uzskata par garajām pozīcijām, un piemēro attiecīgo
nosacīto riska pakāpi katras pozīcijas absolūtajai
vērtībai. Pozīciju termiņa nesakritības gadījumā
lieto metodi, kas paredzēta riska darījumiem ar uzņēmumiem.
19.
Kredītiestādes
var atzīt nefondēta kredīta aizsardzību kapitāla
instrumentu riska darījumam saskaņā ar 90. līdz
93. pantā noteiktajām metodēm.
1.3.2.
Saistību
nepildīšanas varbūtības un saistību nepildīšanas
gadījumā radušos zaudējumu (PD/LGD) pieeja
20.
Riska svērto
vērtību aprēķina pēc 3. punktā
norādītajām formulām. Ja iestādēm nav pietiekošas
informācijas, lai lietotu saistību nepildīšanas definīciju,
kas sniegta 4. daļas 44. līdz 48. punktā,
nosacītajām riska pakāpēm piemēro koeficientu 1,5. 21.
Atsevišķo riska
darījumu līmenī paredzamo zaudējumu summa
reizinājumā ar 12,5 un riska svērtā vērtība
kopā nedrīkst pārsniegt riska darījuma vērtību
reizinājumā ar 12,5. 22.
Kredītiestādes
var atzīt nefondēta kredīta aizsardzību kapitāla
instrumentu riska darījumam saskaņā ar 90. līdz
93. pantā noteiktajām metodēm. Tam priekšnosacījums ir
LDG 90 % riska darījumam ar riska ierobežošanas sniedzēju.
Privātā kapitāla instrumentu riska darījumiem, kuru
portfelis ir pietiekami diversificēts, var lietot LGD 65 %. Šim
nolūkam termiņš (M) ir 5 gadi.
1.3.3.
Uz
iekšējiem modeļiem balstīta pieeja
23.
Riska svērtā
vērtība ir potenciālie zaudējumi iestādes
kapitāla instrumentu riska darījumiem, ko iegūst, izmantojot
iekšējos riska vērtības modeļus pie 99 %
uzticamības ar precizitāti līdz vienam ciparam (aiz komata)
attiecībā uz starpību starp ceturkšņa ienākumiem un
attiecīgu bezriska likmi, kas aprēķināta ilgstošā
paraugu periodā, reizinājumā ar 12,5. Riska svērtā
vērtība atsevišķu riska darījumu līmenī nav
mazāka, nekā uz PD/LGD balstītajā pieejā prasīto
minimālo riska svērto vērtību summa un atbilstošo paredzamo
zaudējumu summa reizinājumā ar 12,5. 24.
Kredītiestādes
var atzīt nefondētu kredītu aizsardzību kapitāla
instrumentu pozīcijai.
1.4.
Riska svērtā
vērtība citiem aktīviem, kurus neveido kredītsaistības
25.
Riska svērto
vērtību aprēķina pēc šādas formulas: Riska svērtā
vērtība = 100 % * riska darījuma
vērtība
2.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšana nopirkto pircēju
parādu pasliktināšanās riskam
26.
Nosacītā riska
pakāpe nopirkto korporatīvo un mazo riska darījumu pircēju
parādu pasliktināšanās riskam Nosacītās
riska pakāpes aprēķina pēc 3. punktā
norādītās formulas. Ievadparametrus PD (saistību
nepildīšanas varbūtība) un LGD (zaudējumi, kas var rasties
saistību nepildīšanas gadījumā) nosaka, kā
izklāstīts 2. daļā, riska darījuma
vērtību nosaka, kā izklāstīts 3. daļā,
un M (atmaksāšanas termiņš) ir 1 gads. Ja kredītiestādes
var pierādīt kompetentajām iestādēm, ka
pasliktināšanās risks nav būtisks, to var neņemt
vērā.
3.
Paredzamo zaudējumu
summu aprēķināšana
27.
Ja nav noteikts
citādi, ievadparametrus PD un LGD nosaka, kā izklāstīts
2. daļā, un riska darījuma vērtību nosaka,
kā izklāstīts 3. daļā. 28.
Paredzamo zaudējumu
summas riska darījumiem ar uzņēmumiem, iestādēm,
centrālajām valdībām un centrālajām bankām
un mazajiem riska darījumiem aprēķina pēc šādām formulām: Paredzamie
zaudējumi (EL) = PD × LGD Paredzamo zaudējumu
summa = EL × riska darījuma vērtība Nopirkto riska
darījumu prēmijas uzskata par EL. 29.
Specializētiem riska
darījumiem, kur kredītiestādes izmanto 5. punktā
izklāstītās metodes nosacīto riska pakāpju
noteikšanai, EL vērtības piešķir saskaņā ar
2. tabulu. 2. tabula Atlikuma termiņš || 1. kategorija || 2. kategorija || 3. kategorija || 4. kategorija || 5. kategorija mazāk nekā 2,5 gadi || 0% || 5% || 35% || 100% || 625% vienāds vai vairāk nekā 2,5 gadi EL || 5% || 10% || 35% || 100% || 625% Ja kompetentās
iestādes ir atļāvušas kredītiestādei parasti
piešķirt labvēlīgas nosacītās 50 % riska
pakāpes 1. kategorijas riska darījumiem un nosacīto 70%
riska pakāpi 2. kategorijas riska darījumiem, EL
vērtība 1. kategorijas riska darījumiem ir 0 % un
2. kategorijas riska darījumiem tā ir 5 %. 30.
Kapitāla instrumentu
riska darījumiem, kam riska svērtā vērtība
aprēķināta saskaņā ar 17. līdz
19. punktā izklāstītajām metodēm, paredzamo
zaudējumu summas aprēķina pēc šādas formulas: Paredzamo zaudējumu
summa = EL × riska darījuma vērtība EL vērtības ir
šādas: Paredzamie
zaudējumi (EL) = 10 % privātā kapitāla
instrumentu riska darījumiem, kuru portfelis ir pietiekami
diversificēts Paredzamie
zaudējumi (EL) = 10 % biržā tirgotā kapitāla
instrumentu riska darījumiem. Paredzamie
zaudējumi (EL) = 30 % visiem pārējiem
kapitāla instrumentu riska darījumiem. 31.
Kapitāla instrumentu
riska darījumiem, kam riska svērtā vērtība
aprēķināta saskaņā ar 20. līdz
22. punktā izklāstītajām metodēm, paredzamo
zaudējumu summas aprēķina pēc šādas formulas: Paredzamie
zaudējumi (EL) = PD × LGD Paredzamo zaudējumu
summa = EL × riska darījuma vērtība 32.
Kapitāla instrumentu
riska darījumiem, kam riska svērtā vērtība
aprēķināta saskaņā ar 23. līdz
24. punktā izklāstītajām metodēm, paredzamo
zaudējumu summa ir 0 %. 33.
Riska svērto
vērtību nopirkto pircēju parādu pasliktināšanās
riskam aprēķina pēc šādas formulas: Paredzamie
zaudējumi (EL) = PD × LGD Paredzamo zaudējumu
summa = EL × riska darījuma vērtība
4.
Paredzamo zaudējumu
summu apstrāde
34.
Paredzamo zaudējumu
summas, kas aprēķinātas saskaņā ar 28., 29. un
33. punktu, atņem no vērtības korekciju un ar šiem riska
darījumiem saistīto rezervju summas. Atlaides nopirktajiem riska darījumiem
saskaņā ar 3. daļas 1. punktu uzskata par
vērtības korekcijām, un nopirkto riska darījumu
prēmijas saskaņā ar 3. daļas 1. punktu pieskaita
paredzamo zaudējumu summām. Sekjuritizēto riska darījumu
paredzamo zaudējumu summas, vērtības korekcijas un ar šiem riska
darījumiem saistītas rezerves šajā aprēķinā
neietver. 2. daļa – PD
(saistību nepildīšanas varbūtība), LGD (zaudējumi, kas
var rasties saistību nepildīšanas gadījumā) un termiņš 1.
Lai
aprēķinātu riska svērtās vērtības un
paredzamo zaudējumu summas, kā noteikts 1. daļā,
ievadparametrus – saistību nepildīšanas varbūtību (PD),
zaudējumus, kas var rasties saistību nepildīšanas
gadījumā, (LGD) un atmaksāšanas termiņa vērtību
(M) – kredītiestāde nosaka saskaņā ar 4. punktu,
ievērojot šādus noteikumus.
1.
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām
1.1.
PD (saistību
nepildīšanas varbūtība)
2.
Riska darījumam ar
uzņēmumu vai iestādi PD ir vismaz 0,03 %. 3.
Ja attiecībā uz
nopirktajiem korporatīvajiem pircēju parādiem
kredītiestāde nevar pierādīt, ka tās
aprēķinātā PD atbilst minimālajām
prasībām, kas izklāstītas 4. daļā, šiem
riska darījumiem PD nosaka pēc šādām metodēm:
augstāka ranga prasījumiem attiecībā uz nopirktiem
korporatīviem pircēju parādiem PD ir kredītiestādes
aprēķinātie EL, dalīti ar šo pircēju parādu LGD.
Pakārtotiem prasījumiem attiecībā uz nopirktajiem
korporatīvajiem pircēju parādiem PD ir kredītiestādes
aprēķinātie EL. Ja kredītiestāde drīkst izmantot
pašas aprēķinātos LGD attiecībā uz riska
darījumiem ar uzņēmumiem un tā pašas
aprēķinātos EL attiecībā uz nopirktajiem
korporatīvajiem pircēju parādiem var droši sadalīt PD un
LGD, tad šī kredītiestāde var izmantot aprēķināto
PD. 4.
Parādnieku, kas nepilda
saistības, PD ir 100 %. 5.
Kredītiestādes
var PD ņemt vērā nefondēta kredīta aizsardzību
saskaņā ar 90. līdz 93. panta noteikumiem. 6.
Kredītiestādes,
kas izmanto pašu aprēķinātos LGD, var ņemt vērā
nefondētu kredīta aizsardzību, koriģējot PD atbilstoši
11. punkta noteikumiem. 7.
Pasliktināšanās
riskam attiecībā uz nopirktajiem korporatīvajiem pircēju
parādiem PD ir kredītiestādes aprēķinātie EL. Ja
kredītiestāde drīkst izmantot pašas aprēķinātos
LGD attiecībā uz riska darījumiem ar uzņēmumiem un
tā pašas aprēķinātos EL attiecībā uz nopirkto
korporatīvo pircēju parādu pasliktināšanās risku var
droši sadalīt PD un LGD, tad var izmantot aprēķināto PD.
1.2.
LGD (zaudējumi, kas
var rasties saistību nepildīšanas gadījumā)
8.
Kredītiestādes
lieto šādas LGD vērtības: a) Augstāka
ranga riska darījumi bez pieņemamas ķīlas: 45 %. b) Pakārtoti
riska darījumi bez pieņemamas ķīlas: 75 %. c) Kredītiestādes
var LGD ņemt vērā fondēta un nefondēta kredīta
aizsardzību saskaņā ar 90. līdz 93. panta
noteikumiem. d) Segtajām
obligācijām, kas definētas VI pielikuma 1. daļas
65. līdz 67. punktā, var piemērot LGD
vērtību 12,5 %. e) Augstāka
ranga nopirkto korporatīvo pircēju parādu riska darījumiem,
attiecībā uz kuriem kredītiestāde nevar uzrādīt,
ka tās aprēķinātā PD atbilst 4. daļā
noteiktajām minimālajām prasībām, LGD
vērtība ir 45 %. f) Pakārtotiem
nopirkto korporatīvo pircēju parādu riska darījumiem,
attiecībā uz kuriem kredītiestāde nevar uzrādīt,
ka tās aprēķinātā PD atbilst 4. daļā
noteiktajām minimālajām prasībām, LGD
vērtība ir 100 %. g) Nopirkto
korporatīvo pircēju parādu pasliktināšanās riska LGD
vērtība: 75 % 9.
Neatkarīgi no
8. punkta noteikumiem, ja kredītiestāde drīkst izmantot
pašas aprēķinātos LGD attiecībā uz riska
darījumiem ar uzņēmumiem un tā pašas
aprēķinātos EL attiecībā uz nopirktajiem
korporatīvajiem pircēju parādiem var droši sadalīt PD un
LGD, tad pasliktināšanās riskam un saistību nepildīšanas
riskam šī kredītiestāde var izmantot nopirktajiem
korporatīvajiem pircēju parādiem aprēķinātos LGD.
10.
Neatkarīgi no
8. punkta noteikumiem, ja kredītiestāde drīkst izmantot
pašas aprēķinātos LGD attiecībā uz riska
darījumiem ar uzņēmumiem, iestādēm,
centrālajām valdībām un centrālajām bankām,
tad var ņemt vērā nefondētu kredīta aizsardzību,
koriģējot aprēķinātos PD vai LGD saskaņā ar
4. daļā noteiktajām minimālajām
prasībām un ar kompetento iestāžu atļauju.
Kredītiestāde nepiešķir garantētiem riska darījumiem
koriģētus PD vai LGD, tā ka koriģētā
nosacītā riska pakāpe izrādītos zemāka, nekā
nosacītā riska pakāpe salīdzināmam tiešam riska
darījumam ar garantētāju.
1.3.
Termiņš
11.
Saskaņā ar
12. punktu kredītiestādes tādiem riska darījumiem, kas
izriet no repo darījumiem vai vērtspapīru vai preču
aizdevumiem vai aizņēmumiem, piemēro termiņa (M)
vērtību 0,5 gadi un visiem pārējiem riska darījumiem M
2,5 gadi. Kompetentās iestādes var pieprasīt visām to jurisdikcijā
esošajām kredītiestādēm katram riska darījumam
piemērot tādu M, kā noteikts 12. punktā. 12.
Tādas
kredītiestādes, kas drīkst izmantot savus LGD vai pārrēķinu
koeficientus attiecībā uz riska darījumiem ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām vai centrālajām bankām, katram no šiem riska
darījumiem aprēķina M, kā noteikts a) līdz
e) apakšpunktā un kā noteikts 13. līdz
15. punktā. Visos gadījumos M nepārsniedz 5 gadus. a) Instrumentam,
uz kuru tiek attiecināts naudas plūsmas grafiks, M aprēķina
pēc šādas formulas: M = MAX{1; MIN{ ; 5}} kur CFt apzīmē
naudas plūsmas (pamatsumma, procentu maksājumi un apkalpošanas
maksa), kas saskaņā ar līgumu debitoram jāsamaksā t
periodā. b) Atvasinātajiem
instrumentiem, uz kuriem tiek attiecināts savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līgums, M ir riska darījuma vidējais
svērtais atlikuma termiņš un M ir vismaz 1 gads. Termiņa
svērumam izmanto katra riska darījuma nosacīto
vērtību. c) Riska
darījumiem, kas izriet no repo darījumiem vai vērtspapīru
vai preču aizdevumiem vai aizņēmumiem un uz kuriem tiek
attiecināts savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta
līgums, M ir riska darījuma vidējais svērtais atlikuma
termiņš un M ir vismaz 5 gadi. Termiņa svērumam izmanto katra
darījuma nosacīto vērtību. d) Ja
kredītiestāde drīkst izmantot pašas aprēķināto PD
attiecībā uz nopirktajiem korporatīvajiem pircēju
parādiem, izmantoto summu M ir vienāds ar nopirkto pircēju
parādu riska darījuma vidēji svērto termiņu un M ir
vismaz 1 gads. Šo pašu M vērtību piemēro arī
neizmantotajām summām piešķirtās pirkuma kreditēšanas
shēmas ietvaros, ja kreditēšanas shēma satur efektīvus
līguma noteikumus, priekšlaicīgas amortizācijas mehānismus
vai citus elementus, kas visu kreditēšanas shēmas laiku aizsargā
pircēju kredītiestādi pret turpmāk iegādājamo
pircēju parādu būtisku kvalitātes samazināšanos. Ja
nav šādas efektīvas aizsardzības, tad neizmantotajām
summām M aprēķina kā summu, kas veidojas no
ilgstošākā potenciālā pircēju parāda
saskaņā ar pirkšanas līgumu un pirkšanas kreditēšanas shēmas
atlikuma termiņa, un M ir vismaz 1 gads. e) Jebkuram citam
instrumentam, izņemot tos, kas minēti šajā punktā, vai
arī gadījumā, ja kredītiestāde nespēj
aprēķināt M, kā izklāstīts
a) apakšpunktā, M ir maksimālais atlikušais laiks (izteikts gados),
kas dots debitoram viņa līguma saistību nokārtošanai
pilnā apmērā, un M ir vismaz 1 gads. 13.
Neatkarīgi no
12. punkta a), b), d) un e) apakšpunkta noteikumiem tādiem
kompetento iestāžu noteiktiem īstermiņa riska darījumiem,
kuru atlikuma termiņš ir mazāks par vienu gadu un kas nav daļa no
tās debitora pastāvīgās finansēšanas, kuru veic
kredītiestāde, M ir vismaz viena diena. 14.
Riska darījumiem ar
uzņēmumiem, kas atrodas Kopienā, ar konsolidēto
apgrozījumu un konsolidētajiem aktīviem mazākiem par 500
miljonu EUR kredītiestādes var atļaut piemērot M, kā
noteikts 11. punktā. 15.
Termiņu
nesakritību skata, kā noteikts 90. – 93. pantā.
2.
Mazie riska darījumi
2.1.
PD (saistību
nepildīšanas varbūtība)
16.
Riska darījuma PD ir
vismaz 0,03 %. 17.
Debitoru PD vai
obligāciju pieejas piemērošanas gadījumā tādu riska
darījumu, attiecībā uz kuriem netiek pildītas
saistības, PD ir 100 %. 18.
Pasliktināšanās
riskam attiecībā uz nopirktajiem pircēju parādiem PD nosaka
vienādu ar aprēķinātajiem EL attiecībā uz
pasliktināšanās risku. Ja kredītiestāde EL, ko tā aprēķinājusi
attiecībā uz nopirkto pircēju parādu
pasliktināšanās risku, var droši sadalīt PD un LGD, tad var
izmantot aprēķināto PD. 19.
Nefondētu
kredītu aizsardzību var ņemt vērā, koriģējot
PD, saskaņā ar 21. punktu.
2.2.
LGD (zaudējumi, kas
var rasties saistību nepildīšanas gadījumā)
20.
Kredītiestādes
piemēro pašu aprēķinātus LGD saskaņā ar
4. daļā noteiktajām minimālajām
prasībām un ar kompetento iestāžu atļauju. Nopirkto
pircēju parādu pasliktināšanās riskam izmanto LGD
vērtību 75 %. Ja kredītiestāde EL, ko tā
aprēķinājusi attiecībā uz nopirkto pircēju
parādu pasliktināšanās risku, var droši sadalīt PD un LGD,
tad [šī kredītiestāde] var izmantot aprēķināto
PD. 21.
Atsevišķam riska
darījumam vai riska darījumu portfelim var ņemt vērā
nefondētu kredītu aizsardzību, koriģējot
aprēķinātos PD vai LGD saskaņā ar 4. daļas
95. līdz 103. punktā noteiktajām minimālajām
prasībām un ar kompetento iestāžu atļauju.
Kredītiestāde nepiešķir garantētiem riska darījumiem
koriģētus PD vai LGD, tā ka koriģētā nosacītā
riska pakāpe izrādītos zemāka, nekā nosacītā
riska pakāpe salīdzināmam tiešam riska darījumam ar
garantētāju.
3.
Kapitāla instrumentu
riska darījumi, uz kuriem attiecina PD/LGD metodi
3.1.
PD (saistību
nepildīšanas varbūtība)
22.
PD nosaka
saskaņā ar riska darījumiem ar uzņēmumiem
paredzētajām metodēm. Piemēro šādas
minimālās PD: a) 0,09 %
biržā tirgotu kapitāla instrumentu riska darījumiem, ja
ieguldījums notiek klientu ilgtermiņa attiecību kontekstā; b) 0,09 %
biržā netirgotu kapitāla instrumentu riska darījumiem, ja
peļņa no ieguldījuma balstās uz regulārām un
periodiskām naudas plūsmām, kuru avots nav kapitāla
pieaugums; c) 0,40 %
biržā tirgotu kapitāla instrumentu riska darījumiem, ieskaitot
pārējās īsās pozīcijas, kā noteikts
1. daļas 17. punktā; d) 1,25 %
visiem pārējiem kapitāla instrumentu riska darījumiem,
ieskaitot pārējās īsās pozīcijas, kā
noteikts 1. daļas 17. punktā.
3.2.
LGD (zaudējumi, kas
var rasties saistību nepildīšanas gadījumā)
23.
Privātā
kapitāla instrumentu riska darījumiem, kuru portfelis ir pietiekami
diversificēts, var piemērot LGD 65 %. 24.
Visiem pārējiem
riska darījumiem piemēro LGD 90 %.
3.3.
Termiņš
25.
Visiem riska
darījumiem piemēro termiņu (M) 5 gadi. 3. daļa – Riska
darījuma vērtība
1.
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām un mazie riska
darījumi
1.
Ja nav norādīts
citādi, riska darījuma vērtību bilances posteņu riska
darījumiem nosaka pirms vērtības korekciju atskaitīšanas.
Šis noteikums attiecas arī uz aktīviem, kas iegādāti par
tādu cenu, kas atšķiras no parāda summas. Nopirktajiem
aktīviem starpību starp parāda summu un kredītiestādes
bilancē iegrāmatoto neto vērtību apzīmē kā
diskontu, ja parāda summa ir lielāka, un kā prēmiju, ja
parāda summa ir mazāka. 2.
Ja
kredītiestādes attiecībā uz repo
darījumiem/vērtspapīru aizdevumiem vai aizņēmumiem
izmanto savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgumus, tad
riska darījuma vērtību aprēķina saskaņā ar
90. līdz 93. pantu. 3.
Aizdevumu un
noguldījumu bilances posteņu savstarpējai dzēšanai
kredītiestādes aprēķina riska darījumu
vērtību, izmantojot 90. līdz 93. pantā
noteiktās metodes. 4.
Riska darījuma
vērtība nomai ir diskontētā nomas maksājuma
plūsma. 5.
Jebkuras
IV pielikuma uzskaitītas pozīcijas gadījumā riska
darījuma vērtību nosaka, izmantojot vienu no divām
metodēm, kas izklāstītas III pielikumā. 6.
Lai
aprēķinātu nopirkto pircēju parādu riska svērto
vērtību, riska darījumu vērtība ir
nenokārtotā summa, no kuras atskaitītas kapitāla
prasības attiecībā uz pasliktināšanās risku pirms
kredītriska mazināšanas. 7.
Neatkarīgi no
5. punkta noteikumiem līgumiem, kurus tirgo atzītās
biržās, un ārvalstu valūtas maiņas līgumiem
(izņemot līgumus attiecībā uz zeltu) ar sākotnējo
termiņu 14 kalendāra dienas vai mazāk nav jāpiemēro
III pielikumā izklāstītās metodes, un tiem
piemēro riska darījuma vērtību „nulle”. 8.
Neatkarīgi no
5. punkta noteikumiem kompetentās iestādes var atbrīvot no
III pielikumā izklāstīto metožu piemērošanas un
piemērot riska darījuma vērtību „nulle” ārpusbiržas
darījumiem, par kuriem norēķinu kā darījuma juridiska
puse veikusi mijieskaita iestāde un kuros visi dalībnieki ik dienas
pilnībā sedz risku, ko tie rada šai mijieskaita iestādei,
tādējādi nodrošinot aizsardzību, kas aptver gan tā
brīža, gan nākotnē iespējamo risku. Iegrāmatotais
nodrošinājums: a) vai nu
kvalificējas nosacītajai 0 % riska pakāpei, b) vai tie ir
skaidrās naudas noguldījumi aizdevējā
kredītiestādē, c) vai arī
tie ir noguldījumu sertifikāti vai tamlīdzīgi instrumenti,
ko emitējusi iepriekšminētā kredītiestāde un kas
tajā noguldīti. Kompetentajai iestādei
jābūt pārliecinātai, ka ir novērsts risks, ko rada
mijieskaita iestādes riska uzkrājums, kas pārsniedz
iegrāmatotā nodrošinājuma tirgus vērtību. 9.
Riska darījuma
vērtību svārstīga apmēra nopirkto korporatīvo
pircēju parādu riska darījumu neizmantotajiem nopirktajiem
piešķīrumiem aprēķina kā piešķirtu, bet
neizmantotu summu reizinājumā ar 75 %. 10.
Ja riska darījuma
forma ir tādi vērtspapīri, kas pārdoti, iegrāmatoti
vai aizdoti repo darījumā vai vērtspapīru vai preču
aizdevumā vai aizņēmumā, riska darījuma
vērtība ir vērtspapīru vai preču vērtība,
kas noteikta saskaņā ar 74. pantu. Ja lieto VIII pielikuma
3. daļā noteikto finanšu ķīlu vispārējo
metodi, riska darījuma vērtību palielina par šādiem
vērtspapīriem vai precēm atbilstošu svārstību
korekciju. 11.
Turpmāk
uzskaitīto pozīciju riska darījuma vērtību
aprēķina kā piešķirtu, bet neizmantotu summu
reizinājumā ar pārrēķinu koeficientu. Kredītiestādes
lieto šādus pārrēķinu koeficientus: a) Kredītlīnijām,
par kurām vēl nav ņemtas saistības, kuras var
nekavējoties un bez nosacījumiem anulēt, vai kuras efektīvi
nodrošina automātisku anulēšanu, ko iestāde var veikt jebkurā
laikā bez iepriekšēja brīdinājuma, piemēro pārrēķinu
koeficientu 0 %. Lai varētu piemērot 0 % pārrēķinu
koeficientu, kredītiestādes aktīvi uzrauga debitora finansu
stāvokli, un to iekšējās kontroles sistēmas ļauj
tām nekavējoties atklāt debitora kredīta kvalitātes
samazināšanos. Neizmantotās kredītlīnijas var uzskatīt
par beznosacījumu kārtā anulējamām, ja noteikumi
ļauj kredītiestādei tās anulēt tādā
pilnā apmērā, kādu pieļauj tiesību akti
patērētāju aizsardzības un ar to saistītajās
jomās. b) Īstermiņa
akreditīviem, kas izriet no preču kustības, gan izdevējai,
gan apliecinošajai iestādei piemēro pārrēķinu
koeficientu 20 %. c) Pārējām
kredītlīnijām, parādzīmju emitēšanas
iespējām (NIF) un vairākkārtējas
parakstīšanās iespējām uz parādzīmēm (RUF)
piemēro pārrēķinu koeficientu 75 %. d) Kredītiestādes,
kas atbilst minimālajām prasībām, lai varētu izmantot
savus aprēķinātos pārrēķinu koeficientus, kā
norādīts 4. daļā, var ar kompetento iestāžu
atļauju izmantot savus aprēķinātos pārrēķinu
koeficientus dažādiem [kredīta] produktu veidiem. 12.
Ja piešķīrums
attiecas uz kāda cita piešķīruma pagarinājumu, tad izmanto
mazāko no abiem pārrēķinu koeficientiem, kas saistīti
ar atsevišķo piešķīrumu. 13.
Visām
pārējām ārpusbilances pozīcijām, izņemot
tās, kas minētas 1. līdz 11. punktā, riska
darījuma vērtību nosaka saskaņā ar II pielikumu.
2.
Kapitāla instrumentu
riska darījumi
14.
Riska darījumu
vērtība ir finanšu pārskatos uzrādītā
vērtība. Ir pieļaujams šādi novērtēt
kapitāla instrumentu riska darījumu: a) Ieguldījumiem,
kas iegrāmatoti to patiesajā vērtībā, kur
vērtības izmaiņas ienāk tieši caur ieņēmumiem un
izpaužas pašu kapitālā, riska darījuma vērtība ir
bilancē atspoguļotā patiesā vērtība. b) Ieguldījumiem,
kas iegrāmatoti to patiesajā vērtībā, kur
vērtības izmaiņas ienāk nevis tieši caur
ieņēmumiem, bet gan pašu kapitāla atsevišķā
sastāvdaļā pēc korekcijām saistībā ar
nodokļiem, riska darījuma vērtība ir bilancē
atspoguļotā patiesā vērtība. c) Ieguldījumiem,
kas iegrāmatoti pēc izmaksām vai pēc zemākajām
izmaksām vai tirgus vērtības, riska darījuma
vērtība ir bilancē atspoguļotā izmaksu vai tirgus
vērtība.
3.
Pārējie
aktīvi, kas neizriet no kredītsaistībām
15.
Riska darījumu
vērtība pārējiem aktīviem, kas neizriet no
kredītsaistībām, ir finanšu pārskatos
uzrādītā vērtība. 4. daļa – Minimālās
prasības uz iekšējiem reitingiem balstītai pieejai (IRB)
1.
Reitingu sistēmas
1.
„Reitingu sistēma”
aptver visas tās metodes, procesus, pārbaudes, datu vākšanu un
informācijas tehnoloģiju sistēmas, kas palīdz
novērtēt kredītrisku, grupēt riska darījumus
kategorijās vai portfeļos (reitings) un kvantitatīvi noteikt
saistību nepildīšanas un zaudējumu aplēses noteiktam riska
darījuma veidam. 2.
Ja
kredītiestāde izmanto vairākas reitingu sistēmas,
pamatojumu kādas reitinga sistēmas piemērošanai
attiecībā uz debitoru vai darījumu fiksē dokumentāli
un piemēro tādā veidā, kas pienācīgi
atspoguļo riska līmeni. 3.
Grupēšanas
kritērijus un procesus regulāri pārskata, lai noteiktu, vai tie
joprojām atbilst attiecīgajam portfelim un ārējiem
nosacījumiem.
1.1.
Reitingu sistēmu
struktūra
4.
Ja
kredītiestāde izmanto riska rādītāju tiešas
aplēses, tās var skatīt kā kategoriju rezultātus
secīgā reitingu skalā.
1.1.1.
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām
5.
Reitinga sistēma
ņem vērā debitora un darījuma riska
rādītājus. 6.
Reitingu sistēmai ir
debitoru reitingu skala, kas atspoguļo vienīgi debitora saistību
neizpildes riska skaitlisko izteiksmi. Debitoru reitingu skalā paredz
vismaz 7 kategorijas debitoriem, kam nav saistību neizpildes, un vienu –
debitoriem, kas nepilda saistības. 7.
„Parādnieka
kategorija” ir riska kategorija reitingu sistēmas debitoru reitinga
skalā, kurā grupē debitorus, balstoties uz noteiktu un skaidru
reitinga kritēriju kopumu, no kā iegūst PD aplēses.
Kredītiestāde dokumentāli fiksē saistību starp
debitoru kategorijām tā neizpildes riska līmeņa
nozīmē, ko paredz katra kategorija, un kritērijiem, ko izmanto,
lai atšķirtu minēto neizpildes riska līmeni. 8.
Kredītiestādēm,
kuru portfeļi koncentrēti kādā noteiktā tirgus
segmentā un neizpildes riska diapazonā, ir šajā diapazonā
pietiekami daudz parādnieku kategoriju, lai novērstu parādnieku
nevajadzīgu koncentrēšanu kādā noteiktā
kategorijā. Ja pastāv būtiska koncentrēšanās
kādā vienā kategorijā, tad jābūt
pārliecinošiem empīriskiem pierādījumiem, ka
parādnieku kategorija aptver pietiekami šauru PD joslu un ka visu
šajā kategorijā sagrupēto debitoru neizpildes risks ietilpst
minētajā joslā. 9.
Lai varētu
kvalificēties tam, ka kapitāla prasības
aprēķināšanai kompetentās iestādes atzīst pašu
kredītiestāžu aprēķinātus LGD, reitingu
sistēmā ir skaidra kreditēšanas reitingu skala, kas
atspoguļo vienīgi ar LGD saistītus darījumu
rādītājus. 10.
Lai varētu
kvalificēties tam, ka kapitāla prasības
aprēķināšanai kompetentās iestādes atzīst pašu
kredītiestāžu aprēķinātus pārrēķinu
koeficientus, reitingu sistēmā ir skaidra kreditēšanas reitingu
skala, kas atspoguļo vienīgi ar pārrēķinu koeficientu
saistītus darījumu rādītājus. 11.
„Kreditēšanas
kategorija” ir riska kategorija reitingu sistēmas kreditēšanas skalā,
kurā grupē riska darījumus, balstoties uz noteiktu un skaidru
reitinga kritēriju kopumu, no kā iegūst vai nu LGD aplēses,
vai arī pārrēķinu koeficienta aplēses. Kategorijas
definīcija ietver sevī gan to, kā riska darījumus
grupē kategorijās, gan to, kādus kritērijus lieto, lai
kategorijās noteiktu riska pakāpi. 12.
Ja pastāv
būtiska koncentrēšanās kādā vienā
kreditēšanas kategorijā, tad jābūt pārliecinošiem
empīriskiem pierādījumiem, ka kreditēšanas kategorija
aptver pietiekami šauru LGD vai, attiecīgi, pārrēķinu
koeficientu joslu un ka visu šajā kategorijā sagrupēto riska
darījumu risks ietilpst minētajā joslā. 13.
Kredītiestādes,
kas izmanto 1. daļas 5. punktā noteiktās metodes
nosacītās riska pakāpes noteikšanai specializētiem
aizdevuma riska darījumiem, ir atbrīvotas no prasības par
debitoru reitingu skalu, kas atspoguļotu vienīgi debitora
saistību neizpildes riska skaitlisko izteiksmi šiem riska darījumiem.
Neatkarīgi no 6. punkta noteikumiem šīs iestādes šiem riska
darījumiem paredz vismaz 4 kategorijas debitoriem, kam nav saistību
neizpildes, un vismaz vienu kategoriju – debitoriem, kas nepilda
saistības.
1.1.2.
Mazie riska darījumi
14.
Reitinga
sistēmas atspoguļo gan debitora risku, gan darījuma risku un
aptver visus attiecīgos debitora un darījuma
rādītājus. 15.
Riska diferencēšanas
pakāpe nodrošina to, lai riska darījumu skaits kādā
noteiktā kategorijā vai portfelī būtu pietiekams, kas
ļauj skaidri kvantitatīvi noteikt un apstiprināt zaudējumu
rādītājus kategorijas vai portfeļa līmenī. Riska
darījumus un debitorus kategorijās vai portfeļos izkliedē
tā, lai novērstu pārmērīgu koncentrēšanos. 16.
Kredītiestādes
pierāda, ka process, kurā riska darījumus grupē
kategorijās vai portfeļos, nodrošina skaidru riska diferencēšanu
un pietiekoši viendabīgu riska darījumu grupēšanu un ļauj
rūpīgi un konsekventi aplēst zaudējumu
rādītājus kategorijas vai portfeļa līmenī.
Attiecībā uz nopirktajiem pircēju parādiem grupēšana
atspoguļo pārdevēja sākotnējās izvietošanas
praksi un tā klientu daudzveidību. 17.
Kredītiestādes,
grupējot riska darījumus kategorijās vai portfeļos, lemj
par šādiem riska noteikšanas faktoriem: Debitora riska
rādītāji: a) Darījuma
riska rādītāji, ieskaitot produkta vai ķīlas veidus,
vai abus. Kredītiestādes skaidri atrunā gadījumus, kad
viena un tā pati ķīla attiecas uz vairākiem riska
darījumiem; b) Kavējums,
ja vien kredītiestāde nepierāda savai kompetentajai
iestādei, ka šim riska darījumam kavējums nav būtisks riska
noteikšanas faktors; c) Grupēšana
kategorijās vai portfeļos. 18.
Kredītiestādei
ir īpašas definīcijas, procesi un kritēriji, lai riska
darījumus grupētu kategorijās vai portfeļos reitingu
sistēmas ietvaros. a) Kategoriju un
portfeļu definīcijas un kritēriji ir noteikti pietiekoši
detalizēti, lai tie, kam uzdots veikt grupēšanu pēc reitingiem,
varētu debitorus vai kredīta produktus ar līdzīgu risku,
konsekventi grupēt vienā un tajā pašā kategorijā vai
portfelī. Šo konsekvenci ievēro darbības veidos,
nodaļās un ģeogrāfiskā ziņā. b) Reitinga
noteikšanas procesa dokumentāla fiksēšana ļauj trešām
personām izprast riska darījumu iedalīšanu kategorijās vai
portfeļos, atkārtot grupēšanu kategorijās un portfeļos
un novērtēt, vai grupēšana kategorijā vai portfelī ir
atbilstīga. c) Šie
kritēriji arī atbilst kredītiestādes iekšējiem
aizdevumu standartiem un tās politikai attiecībā uz
grūtībās nonākušiem parādniekiem un
problemātiskiem kredīta produktiem. 19.
Kredītiestāde,
grupējot debitorus un kredīta produktus kategorijās vai
portfeļos, ņem vērā visu attiecīgo informāciju.
Šāda informācija ir aktuāla un ļauj kredītiestādei
prognozēt turpmāko riska darījuma gaitu. Jo mazāk
informācijas ir kādai kredītiestādei, jo
konservatīvāk tai jāveic riska darījumu grupēšana
parādnieku un kreditēšanas kategorijās vai portfeļos. Ja
kāda kredītiestāde, nosakot grupēšanu pēc
iekšējā reitinga, kā pirmo faktoru izmanto ārējo
novērtējumu, tad kredītiestāde nodrošina, ka tiek
ņemta vērā pārējā attiecīgā
informācija.
1.2.
Riska darījumu
grupēšana
1.2.1.
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām
20.
Kredīta
apstiprināšanas procesā katru debitoru grupē kādā no
parādnieku kategorijām. 21.
Tām
kredītiestādēm, kam atļauts izmantot savus
aprēķinātos LGD vai pārrēķinu koeficientus,
kredīta apstiprināšanas procesā katru riska darījumu
grupē arī kreditēšanas kategorijā. 22.
Kredītiestādes,
kas izmanto 1. panta 5. punktā noteiktās metodes, lai
grupētu specializēto aizdevuma riska darījumu
nosacītās riska pakāpes, katru no šiem riska darījumiem
grupē kategorijā saskaņā 13. punkta noteikumiem. 23.
Katru atsevišķu
juridisku personu, ar kuru kredītiestādei ir riska darījumi,
novērtē atsevišķi. Kredītiestāde pierāda
kompetentajai iestādei, ka tai ir piemērotas politikas
attiecībā uz atsevišķiem klientiem - debitoriem un saistītu
klientu grupām. 24.
Riska darījumus ar
vienu un to pašu debitoru grupē vienā un tajā pašā
parādnieku kategorijā, neraugoties uz atšķirībām starp
katra atsevišķā darījuma īpašībām.
Izņēmumi, kad viena un tā paša debitora atsevišķus riska
darījumus atļauj grupēt vairākās kategorijās, ir
šādi: a) valsts
maiņas risks, kurš ir atkarīgs no tā, vai riska darījumus
izsaka vietējā vai ārzemju valūtā b) ja ar kādu
riska darījumu saistītas garantijas var izpausties kā
parādnieka kategorijas grupēšanas korekcija
1.2.2.
Mazie riska darījumi
25.
Kredīta
apstiprināšanas procesā katru riska darījumu grupē
kādā no kategorijām vai portfeļiem.
1.2.3.
Atbrīvojumi no
pienākuma ievērot ievadparametrus vai rezultātus
26.
Attiecībā uz
grupēšanu kategorijās un portfeļos kredītiestādes
dokumentāli nosaka situācijas, kurās subjektīvs
vērtējums drīkst ignorēt grupēšanas procesa
ievadparametrus vai rezultātus, un personālu, kas atbild par šo
ignorēšanas gadījumu apstiprināšanu. Kredītiestādes
dokumentāli fiksē šos ignorēšanas gadījumus un
personālu, kas par to atbild. Kredītiestādes analizē to
riska darījumu gaitu, kuru grupēšana tikusi veikta, šādi
ignorējot minētos ievadparametrus vai rezultātus. Šī
analīze aptver to riska darījumu gaitu, kuru reitingu kāds
darbinieks pieņēmis lēmumu ignorēt, un visu atbildīgo
darbinieku uzskaiti.
1.3.
Grupēšanas procesa
integritāte
1.3.1.
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām
27.
Grupēšanu un
periodisku grupēšanas pārskatīšanu veic vai apstiprina tāda
neatkarīga persona, kas negūst tiešu labumu no lēmumiem par
kredīta piešķiršanu. 28.
Kredītiestādes
vismaz reizi gadā precizē iedalījumus grupās.
Attiecībā uz tādiem debitoriem, kuru riska līmenis
vērtējams kā augsts, un problemātiskiem riska
darījumiem pārskatīšanu veic biežāk. Ja kredītiestāde
saņem par debitoru vai riska darījumu būtisku informāciju,
tā veic jaunu grupēšanu. 29.
Kredītiestādei
ir efektīvs process attiecīgās informācijas iegūšanai
un atjaunināšanai par tiem debitora rādītājiem, kas
ietekmē PD, un par tiem darījumu rādītājiem, kas ietekmē
LGD un pārrēķinu koeficientus.
1.3.2.
Mazie riska darījumi
30.
Kredītiestāde
vismaz reizi gadā precizē parādnieku un kreditēšanas
grupēšanu vai, attiecīgi, pārskata zaudējumu
rādītājus un kavējumu statusu katram konstatētā
riska portfelim. Kredītiestāde arī vismaz reizi gadā
reprezentatīvā paraugā pārskata atsevišķo riska
darījumu statusu katrā portfelī, lai pārliecinātos, ka
riska darījumus joprojām grupē pareizajā portfelī.
1.4.
Modeļu izmantošana
31.
Ja
kredītiestāde riska darījumu grupēšanai parādnieku vai
riska darījumu kategorijās vai portfeļos izmanto statistiskos
modeļus un citus mehāniskos modeļus, tad: a) kredītiestāde
pierāda kompetentajai iestādei, ka modelim ir laba prognozēšanas
spēja un ka tā lietošanas rezultātā netiek sagrozītas
kapitāla prasības. Ievadparametru mainīgie lielumi ir
saprātīgs un efektīvs pamats rezultātā
iegūtām prognozēm. Modelim nepiemīt būtiska
neobjektivitāte. b) Kredītiestādei
ir modeļu ievaddatu drošības pārbaudes process, kas ietver
sevī novērtējumu par to, cik šie dati ir precīzi,
pilnīgi un atbilstoši. c) Kredītiestāde
pierāda, ka dati, ko izmanto modeļa veidošanā, ir
reprezentatīvi attiecībā uz kredītiestādes
faktiskajiem debitoriem vai riska darījumiem. d) Kredītiestādei
pastāv regulārs modeļu apstiprināšanas cikls, kas ietver
sevī modeļu veiktspējas un stabilitātes uzraudzību,
modeļu specifikācijas pārskatīšanu un modeļa
iznākuma salīdzināšanu ar rezultātiem. e) Kredītiestādes
papildina statistisko modeli ar subjektīvu spriedumu un cilvēka
veiktu pārraudzību, lai pārskatītu uz modeļiem
balstītas grupēšanas un nodrošinātu modeļu
pienācīgu piemērošanu. Pārskata procedūru
mērķis ir atklāt un ierobežot kļūdas, kas
saistītas ar modeļa nepilnībām. Subjektīvais spriedums
ņem vērā visu attiecīgo informāciju, kas nav tikusi
ievērota modelī. Kredītiestāde dokumentāli nosaka to,
kā jāapvieno subjektīvais spriedums un modeļa
rezultāti.
1.5.
Reitingu sistēmu
dokumentāla noteikšana
32.
Kredītiestāde
dokumentāli nosaka savas reitingu sistēmas uzbūvi un
darbību. Dokumentālā noteikšana apliecina atbilstību
šajā daļā noteiktajām minimālajām
prasībām un pievēršas jautājumiem, kas ietver sevī
portfeļu diferencēšanu, reitinga kritērijus, to personu
atbildību, kas novērtē debitorus un riska darījumus,
grupēšanas pārskatīšanas biežumu un reitinga procesa
administratīvo pārraudzību. 33.
Kredītiestāde
dokumentāli nosaka pamatojumu un analīzi, kas tām ļauj
izvēlēties reitinga kritērijus. Kredītiestāde
dokumentāli nosaka visas lielākās izmaiņas reitinga
procesā, un šāda dokumentāla noteikšana palīdz
identificēt izmaiņas, kas veiktas riska reitinga procesā
pēc pēdējās pārskatīšanas, ko veikušas kompetentās
iestādes. Dokumentāli nosaka arī reitingu grupēšanas
organizāciju, kurā ietilpst reitingu grupēšanas process un
iekšējās kontroles struktūra. 34.
Kredītiestādes
dokumentāli fiksē specifiskās iekšēji lietotās
saistību nepildīšanas un zaudējumu definīcijas un apliecina
saskaņu ar šajā direktīvā noteiktajām
definīcijām. 35.
Ja
kredītiestāde reitinga procesā izmanto statistiskus
modeļus, tad kredītiestāde dokumentāli nosaka savas
metodoloģijas. Šie materiāli: a) detalizēti
izklāsta teoriju, pieņēmumus un/vai matemātisko un
empīrisko pamatu aplēsēm attiecībā uz grupēšanu
kategorijās, atsevišķajiem debitoriem, riska darījumiem, vai
portfeļiem, un datu avotu (avotiem), ko izmanto modeļa aplēsēm; b) nosaka stingru
statistisko procesu (ieskaitot ārpuskārtas un ārpusparaugu
veiktspējas pārbaudes) modeļa apstiprināšanai; un c) norāda
apstākļus, kuros modelis nedarbojas efektīvi. 36.
Ja izmanto modeli, kas
iegūts no tāda trešās puses pārdevēja, kurš
pretendē uz patentētu tehnoloģiju, tas nav pamatojums, lai
atbrīvotu no dokumentālas noteikšanas vai jebkuras citas
prasības attiecībā uz reitingu sistēmām.
Kredītiestādes uzdevums ir pārliecināt kompetentās
iestādes.
1.6.
Datu uzturēšana
37.
Kredītiestādes
vāc un uzglabā datus par savu iekšējo reitingu aspektiem,
kā pieprasīts saskaņā ar 145. līdz
149. pantu.
1.6.1.
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām
38.
Kredītiestādes
vāc un uzglabā šādus datus: a) pilnīgi
vēsturiskie dati par reitingu attiecībā uz debitoriem un
atzītiem galvotājiem, b) datumus, kuros
veikta grupēšana pēc reitingiem, c) pamatdatus un
metodoloģiju, ko izmanto, lai iegūtu reitingu, d) persona, kas
atbild par reitingu grupēšanu, e) parādnieki
un riska darījumi, kur notika saistību nepildīšana, f) šādu
saistību nepildīšanu datums un apstākļi, g) dati par PD un
realizētie saistību nepildīšanas procenti saistībā ar
reitinga kategorijām un reitingu pārvietošanos. h) kredītiestādes,
kas neizmanto pašu aprēķinātus LGD un/vai pārrēķinu
koeficientus, vāc un uzglabā datus par salīdzinājumiem starp
realizētiem LGD un vērtībām, kā noteikts
2. daļas 8. punktā, un starp realizētiem pārrēķinu
koeficientiem un vērtībām, kā noteikts 3. daļas
11. punktā. 39.
Kredītiestādes,
kas izmanto savus aprēķinātos LGD un/vai pārrēķinu
koeficientus, vāc un uzglabā šādus datus: a) pilnīgi
vēsturiskie dati par kreditēšanas reitingiem un
aprēķinātajiem LGD un pārrēķinu koeficientiem
saistībā ar katru reitinga skalu, b) datumus, kuros
veikta grupēšana pēc reitingiem un veiktas aplēses, c) pamatdatus un
metodoloģiju, ko izmanto, lai iegūtu kreditēšanas reitingus un
LGD un pārrēķinu koeficienta aplēses, d) persona, kas
grupēja kreditēšanas reitingu, un persona, kas veica LGD un pārrēķinu
koeficienta aplēses. e) Dati par
aprēķinātajiem un realizētajiem LGD un pārrēķinu
koeficientiem saistībā ar katru riska darījumu, kur notika
saistību nepildīšana. f) Dati par riska
darījuma LGD pirms un pēc garantijas/ vai kredīta
atvasināto instrumentu ietekmes novērtēšanas attiecībā
uz tām kredītiestādēm, kas atspoguļo garantiju vai
kredīta atvasināto instrumentu kredītriska mazināšanas
ietekmes ar LGD palīdzību. g) Dati par katra
tāda riska darījuma zaudējumu komponentiem, kur notikusi
saistību nepildīšana.
1.6.2.
Mazie riska darījumi
40.
Kredītiestādes
vāc un uzglabā šādus datus: a) dati, ko
izmanto procesā, kurā riska darījumus iedala kategorijās
vai portfeļos, b) dati par
aprēķinātajām PD, LGD un pārrēķinu
koeficientiem saistībā ar riska darījumu kategorijām vai
portfeļiem, c) parādnieki
un riska darījumi, kur notikusi saistību nepildīšana, d) attiecībā
uz riska darījumiem, kuros ir saistību neizpilde, – dati par
kategorijām vai portfeļiem, kur tika grupēti riska darījumi
gada laikā pirms saistību neizpildes, un par faktiskajiem
rezultātiem attiecībā uz LGD un pārrēķinu
koeficientu. e) Datus par kvalificētu
svārstīga apmēra mazo riska darījumu zaudējumu
procentiem un ieņēmumiem no starpības.
1.7.
Stresa testi, ko izmanto,
lai noteiktu kapitāla pietiekamību
41.
Kredītiestādei
ir pienācīgi stresa pārbaudes procesi, ko izmanto, lai
novērtētu tās kapitāla pietiekamību. Stresa
pārbaude ietver sevī tādu ekonomisko nosacījumu
iespējamo turpmāko izmaiņu notikumu identificēšanu, kas
varētu nelabvēlīgi ietekmēt kredītiestādes
kredīta riska darījumus, un novērtēšanu attiecībā
uz kredītiestādes spēju izturēt šādas izmaiņas. 42.
Kredītiestāde
regulāri veic kredītriska stresa testu, lai izvērtētu dažu
īpašu nosacījumu ietekmi uz tās kopējām kapitāla
prasībām attiecībā uz kredītrisku. Testu izvēlas
kredītiestāde, un šo izvēli var pārskatīt
uzraudzības instances. Izvēlētais tests ir konstruktīvs un
saprātīgi konservatīvs, un tajā ņem vērā
vismaz nelielas lejupslīdes scenāriju ietekmi.
Kredītiestādes stresa testa scenārija ietvaros izvērtē
savu reitingu migrāciju. Portfeļi, kam veikti stresa testi, satur
vairumu kredītiestādes visu riska darījumu.
2.
Riska
kvantitatīvā noteikšana
43.
Nosakot riska parametrus,
kas jāsaista ar reitinga kategorijām vai portfeļiem,
kredītiestādes piemēro šādas prasības.
2.1.
Saistību neizpildes
definīcija
44.
Uzskata, ka
attiecībā uz konkrētu parādnieku „saistību neizpilde”
ir notikusi, ja ir noticis kāds no šādiem diviem notikumiem vai tie
abi: a) Kredītiestāde
uzskata, ka parādnieks varētu nespēt pilnā apmērā
samaksāt savas kredītsaistības ar kredītiestādi,
mātesuzņēmumu vai kādu no tā meitasuzņēmumiem,
ja kredītiestāde neveic tādus pasākumus, kā
nodrošinājumu (ja tādi pastāv) realizēšana. b) Parādniekam
ir vairāk nekā 90 dienu kavējums attiecībā uz
jebkādām būtiskām kredītsaistībām ar
kredītiestādi, mātesuzņēmumu vai kādu no tā
meitasuzņēmumiem. Kavējums
sākas, tiklīdz parādnieks pārkāpj ieteicamo limitu,
viņam iesaka limitu, kas ir mazāks, nekā neatmaksātās
summas, vai viņš ir bez atļaujas izņēmis kredītu. Ieteicamais limits
nozīmē tādu limitu, kas darīts zināms
parādniekam. Mazo riska darījumu
gadījumā un gadījumā, kad riska darījumi ir ar valsts
iestādēm, kompetentās iestādes nosaka kavējuma dienas
saskaņā ar 48. punkta noteikumiem. Gadījumā, kad
riska darījumi ir ar uzņēmumiem, kompetentās iestādes
var noteikt kavējuma dienas saskaņā ar 154. panta
4. punkta noteikumiem. Mazo riska darījumu
gadījumā kredītiestādes var piemērot šo
definīciju kreditēšanas līmenī. 45.
Par varbūtēju
nespēju samaksāt uzskatāmi šādi elementi: a) Kredītiestāde
piešķir kredītsaistībām neuzkrāšanas statusu. b) Kredītiestāde
veic vērtības korekciju, jo ir saskatāma nozīmīga
kredīta kvalitātes pasliktināšanās pēc tam, kad
kredītiestāde uzņēmusies riska darījumu. c) Kredītiestāde
pārdod kredītsaistības ar ievērojamiem ar kredītu
saistītiem ekonomiskiem zaudējumiem. d) Kredītiestāde
piekrīt kredītsaistību pārstrukturēšanai krīzes
apstākļos, ja tā rezultātā varētu panākt
finansiālo saistību samazināšanos, ko izraisa būtiska
pamatsummas, procentu maksājumu vai (attiecīgā
gadījumā) apkalpošanas maksas atlaišana vai atlikšana. Tādu
kapitāla instrumentu riska darījumu gadījumā, kas
vērtēti PD/LGD pieejas ietvaros, šeit ietilpst paša kapitāla
pārstrukturēšana krīzes apstākļos. e) Kredītiestāde
ir pieprasījusi atzīt parādnieku par bankrotējušu vai
veikusi tamlīdzīgu pieprasījumu attiecībā uz
parādnieka kredītsaistībām ar kredītiestādi,
tās mātesuzņēmumu vai kādu no
meitasuzņēmumiem. f) Parādnieks
ir pieprasījis atzīt viņa bankrotu, vai viņam ir noteikta
bankrota procedūra vai līdzīgs aizsardzības pasākums,
ja tādējādi var netikt atmaksātas kredītsaistības
ar kredītiestādi, tās mātesuzņēmumu vai kādu
no meitasuzņēmumiem vai šī atmaksāšana var
aizkavēties. 46.
Kredītiestādes,
kas izmanto ārējus datus, kuri nesaskan ar saistību neizpildes
definīciju, pierāda kompetentajām iestādēm, ka ir
veiktas pienācīgas korekcijas, lai panāktu to, ka tie ir
plašā mērā līdzvērtīgi saistību neizpildes
definīcijai. 47.
Ja
kredītiestāde uzskata, ka uz riska darījumu, kam agrāk
bijusi saistību neizpilde, vairs nav attiecināmi neizpildes
gadījumam paredzētie mehānismi, kredītiestāde
parādnieku vai kreditēšanu grupē tā, it kā uz tiem
attiektos tāds riska darījums, kam nav bijusi neizpilde. Ja
vēlāk tiek iedarbināts saistību neizpildes definīcijas
piemērošanas mehānisms, tad uzskata, ka ir iestājusies cita
saistību neizpilde. 48.
Mazo riska darījumu
gadījumā un riska darījumu gadījumā ar valsts
iestādēm katras dalībvalsts kompetentās iestādes
nosaka precīzu kavējuma dienu skaitu, ko saskaņā ar
44. punktā noteikto saistību neizpildes definīciju
ievēro visas to jurisdikcijā esošās kredītiestādes
attiecībā uz riska darījumiem ar tādiem darījuma
partneriem, kas atrodas šajā dalībvalstī. Konkrētais dienu
skaits ir no 90 līdz 180 dienām, un tas var atšķirties pa
produktu veidiem. Riska darījumiem ar tādiem darījuma
partneriem, kas atrodas citu dalībvalstu teritorijā, kompetentās
iestādes nosaka kavējuma dienu skaitu, kas nepārsniedz
attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes noteikto
skaitu.
2.2.
Vispārējās
prasības attiecībā uz aplēsēm
49.
Kredītiestādes
aplēses attiecībā uz riska parametriem PD (saistību
nepildīšanas varbūtība), LGD (zaudējumi, kas var rasties
saistību nepildīšanas gadījumā), pārrēķinu
koeficientu un EL (paredzamie zaudējumi) satur visus attiecīgos
datus, informāciju un metodes. Veicot aplēses, izmanto gan
senāku pieredzi, gan empīriskus pierādījumus, un tās
netiek balstītas vienīgi uz vērtējošiem
pieņēmumiem. Aplēses ir ticamas un saprātīgas, un
tās balstās uz attiecīgo riska parametru būtiskiem
noteikšanas faktoriem. Jo mazāk datu ir kādai
kredītiestādei, jo konservatīvāk tai jāveic
aplēses. 50.
Kredītiestādei
jāspēj iedalīt savu zaudējumu pieredzi no saistību
neizpildes biežuma, LGD, pārrēķinu koeficienta vai
zaudējumu aspekta, ja izmanto EL aplēses, pēc tiem faktoriem, ko
tā uzskata par attiecīgo riska parametru noteikšanas faktoriem.
Kredītiestāde pierāda, ka tās aplēses ir
reprezentatīvas attiecībā uz ilgstošu pieredzi. 51.
Ņem vērā
visas aizdevumu prakses vai piedziņas procesa izmaiņas 66., 71., 81.,
85., 92. un 94. punktā minētajos novērošanas laika
posmos. Kredītiestādes aplēses atspoguļo tehnikas sasniegumu
ietekmi, jaunus datus un citu informāciju, kad tā kļūst
pieejama. Savas aplēses kredītiestāde pārskata tad, kad
atklājas jauna informācija, un to veic vismaz reizi gadā. 52.
Riska darījumu kopa,
kas pārstāvēta aplēsēs izmantotajos datos, aizdevuma
standarti, ko izmanto datu ieguvē, un citi attiecīgie
rādītāji ir salīdzināmi ar tiem, kas piemīt
kredītiestādes riska darījumiem un standartiem.
Kredītiestāde arī pierāda, ka dati balstās uz
tādiem saimnieciskajiem vai tirgus apstākļiem, kas atbilst
esošajiem vai paredzamajiem apstākļiem. Kopparaugā ir pietiekošs
skaits riska darījumu, un laika posms, ko izmanto kvantitatīvajai
noteikšanai, ir pietiekošs, lai kredītiestādes varētu būt
pārliecinātas par savu aplēšu precizitāti un ticamību. 53.
Attiecībā uz
nopirktiem pircēju parādiem aplēses atspoguļo visu
attiecīgo informāciju, kas kredītiestādei pieejama par
pamatā esošo pircēju parādu kvalitāti, ieskaitot datus par
līdzīgām paraugu grupām, ko sniedz pārdevējs,
kredītiestāde, kura veic pirkumu, vai ārēji avoti. Kredītiestāde,
kas veic iegādi, izvērtē attiecīgos datus, kas iegūti
no pārdevēja. 54.
Kredītiestāde
aplēses veic ar drošības rezervi, kas saistīta ar sagaidāmo
vērtējuma kļūdu intervālu. Ja metodes un dati nav tik
apmierinoši un sagaidāmais kļūdu intervāls ir lielāks,
arī drošības rezerve ir lielāka. 55.
Ja
kredītiestāde nosacītās riska pakāpes
aprēķināšanai un iekšējām vajadzībām izmanto
atšķirīgas aplēses, to nosaka dokumentāli un tā
pamatotību pierāda kompetentajai iestādei. 56.
Ja
kredītiestādes var pierādīt kompetentajām
iestādēm, ka datiem, kas savākti pirms šīs direktīvas
īstenošanas, ir veiktas vajadzīgās korekcijas, lai panāktu,
ka tie plašā mērā atbilst saistību nepildīšanas vai
zaudējumu definīcijai, tad kompetentās iestādes var
atļaut kredītiestādēm zināmu elastīgumu,
piemērojot datiem prasītos standartus. 57.
Ja
kredītiestāde izmanto datus, kas ir apkopoti par
kredītiestādēm, tā pierāda, ka: a) tās
reitinga sistēmas un kritēriji ir līdzīgi tiem, kas ir
citām kredītiestādēm šajā kopā; b) kopa ir
reprezentatīva attiecībā uz portfeli, kuram izmanto apkopotos
datus; c) kredītiestāde
visu laiku konsekventi izmanto apkopotos datus, veicot
pastāvīgās aplēses. 58.
Ja
kredītiestāde izmanto datus, kas ir apkopoti par
kredītiestādēm, tā joprojām ir atbildīga par
savas reitinga sistēmas integritāti. Kredītiestāde
pierāda kompetentajai iestādei, ka tā pati pietiekoši labi
izprot savu reitinga sistēmu, ieskaitot spēju efektīvi
uzraudzīt un pārbaudīt reitinga procesu.
2.2.1.
Īpašās
prasības attiecībā uz PD aplēsēm
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām 59.
Kredītiestādes
aplēš PD pēc parādnieku kategorijām, ņemot ilga laika
posma vidējos rādītājus par saistību neizpildes
procentiem viena gada laikā. 60.
Attiecībā uz
nopirktajiem korporatīvajiem pircēju parādiem
kredītiestādes var aplēst EL pēc parādnieku
kategorijām, ņemot ilga laika posma vidējos
rādītājus par realizētās saistību neizpildes
procentiem viena gada laikā. 61.
Ja
kredītiestāde ilga laika posma vidējās PD un LGD
aplēses nopirktajiem korporatīvajiem pircēju parādiem
iegūst no EL aplēsēm un pienācīgām PD vai LGD
aplēsēm, kopējo zaudējumu noteikšanas process atbilst
šajā daļā noteiktajiem vispārējiem PD un LGD aplēšu
standartiem un rezultāts ir saskaņā ar 73. punktā
noteikto LGD jēdzienu. 62.
Kredītiestādes
izmanto PD aplēšu metodes tikai kopā ar analīzi, kas sniedz
apstiprinājumu. Kombinējot metožu rezultātus un izdarot
korekcijas sakarā ar metožu un informācijas ierobežojumiem,
kredītiestādes atzīst subjektīvā vērtējuma
nozīmi. 63.
Ciktāl
kredītiestāde izmanto iekšējās pieredzes datus par
saistību neizpildi, lai aplēstu PD, tā savā analīze
pierāda, ka aplēses atspoguļo sākotnējās
izvietošanas standartus un jebkādas atšķirības tajā
reitinga sistēmā, no kuras iegūti dati un esošā reitinga
sistēma. Ja ir mainījušies sākotnējās izvietošanas
standarti vai reitinga sistēmas, kredītiestāde veic PD
aplēses ar lielāku drošības rezervi. 64.
Ciktāl
kredītiestāde saista vai samēro savas iekšējās
kategorijas ar skalu, ko izmanto ĀKNI vai līdzīgas
organizācijas, un tad saistību neizpildes procentu, kas
konstatēts ārējās organizācijas kategorijām,
attiecina uz kredītiestādes kategorijām, samērošanai ir
jābalstās uz iekšējo reitinga kritēriju salīdzināšanu
ar tiem kritērijiem, ko izmanto ārējā organizācija, un
uz iekšējo un ārējo reitingu salīdzināšanu visiem
kopējiem debitoriem. Attiecībā uz samērošanas pieeju un
pamatdatiem nepieļauj neobjektivitāti un nekonsekvenci.
Ārējās organizācijas kritēriji, kas ir pamatā
datiem, ko izmanto kvantitatīvajā noteikšanā, ir vērsti
vienīgi uz saistību neizpildes risku un neatspoguļo
darījuma rādītājus. Kredītiestādes analīze
ietver sevī izmantoto saistību neizpildes definīciju
salīdzināšanu saskaņā ar 44. līdz 48. punkta
prasībām. Kredītiestāde dokumentāli nosaka
samērošanas pamatu. 65.
Ciktāl kredītiestāde
izmanto statistiskos saistību neizpildes prognozes modeļus, tā
drīkst aplēst PD kā atsevišķo debitoru saistību
nepildīšanas varbūtības vidējo aritmētisko kādā
noteiktā kategorijā. Šim nolūkam kredītiestāde izmanto
saistību nepildīšanas varbūtības modeļus atbilstoši
31. punktā noteiktajiem standartiem. 66.
Neatkarīgi no
tā, vai kredītiestāde izmanto ārējos, iekšējos
vai apkopoto datu avotus, vai visu trīs veidu apvienojumu, tās PD
aplēsēm par pamatu izmantotā vēsturiskā apsekojuma
perioda ilgums vismaz vienam avotam ir vismaz pieci gadi. Ja pieejamais
apsekojuma periods jebkuram avotam ietver garāku periodu un šie dati
attiecas uz apskatāmo jautājumu, izmanto ilgāko periodu. Šis
punkts attiecas arī uz PD/LGD pieeju kapitālam. Mazie riska
darījumi 67.
Kredītiestādes
aplēš PD pēc parādnieku kategorijām vai portfeļiem,
ņemot ilga laika posma vidējos rādītājus par
saistību neizpildes procentiem viena gada laikā. 68.
Neatkarīgi no
67. punkta PD aplēses var izrēķināt arī no
realizētajiem zaudējumiem un pienācīgām LGD
aplēsēm. 69.
Kredītiestādes
iekšējos datus riska darījumu grupēšanai kategorijās vai
portfeļos uzskata par primāro informācijas avotu, lai
aplēstu zaudējumu rādītājus. Kvantitatīvajai
noteikšanai kredītiestādes drīkst izmantot ārējos
datus (ieskaitot apkopotos datus) vai statistiskos modeļus, ja var
pierādīt ciešu saikni starp: a) kredītiestādes
procesu, kurā tā grupē riska darījumus pēc
kategorijām vai portfeļiem, un procesu, ko izmanto ārējais
datu avots; b) kredītiestādes
iekšējo riska profilu un ārējo datu sastāvu. Nopirktajiem mazo riska
darījumu pircēju parādiem kredītiestādes var izmantot
ārējos un iekšējos atsauces datus. Par salīdzinājuma
punktiem kredītiestādes izmanto visus attiecīgos datu avotus. 70.
Ja
kredītiestāde ilga laika posma vidējās PD un LGD
aplēses mazajiem riska darījumiem iegūst no kopīgo
zaudējumu aplēsēm un pienācīgām PD vai LGD
aplēsēm, kopējo zaudējumu noteikšanas process atbilst
šajā daļā noteiktajiem vispārējiem PD un LGD
aplēšu standartiem un rezultāts ir saskaņā ar
73. punktā noteikto LGD jēdzienu. 71.
Neatkarīgi no
tā, vai kredītiestāde izmanto ārējos, iekšējos
vai apkopoto datu avotus, vai visu trīs veidu apvienojumu, tās
zaudējumu rādītāju aplēsēm par pamatu
izmantotā vēsturiskā apsekojuma perioda ilgums vismaz vienam
avotam ir vismaz pieci gadi. Ja pieejamais apsekojuma periods jebkuram avotam
ietver garāku periodu un šie dati attiecas uz apskatāmo
jautājumu, izmanto ilgāko periodu. Kredītiestādei nav
jāpiešķir vienlīdzīga nozīme senākiem datiem, ja
tā var pārliecināt kompetento iestādi, ka ar jaunākiem
datiem iespējams labāk prognozēt zaudējumu procentus. 72.
Kredītiestādes
identificē un analizē visā riska darījuma laikā
sagaidāmās riska parametru izmaiņas (sezonālas
izmaiņas).
2.2.2.
Īpašās
prasības attiecībā uz pašu veiktām LGD aplēsēm
73.
Kredītiestādes
aplēš LGD pēc kreditēšanas kategorijas vai portfeļa,
balstoties uz vidējiem realizētajiem LGD pēc kreditēšanas
kategorijas vai portfeļa, un izmanto visas saistību neizpildes, kas
novērotas datu avotos (saistību neizpildes vidējais
svērtais lielums). 74.
Kredītiestādes
izmanto LGD aplēses, kas ir piemērotas attiecībā uz
ekonomikas lejupslīdi, ja tās ir konservatīvākas, nekā
ilgtermiņa vidējais rādītājs. Ciktāl ir sagaidāms,
ka reitinga sistēma visu laiku sniegs pastāvīgus realizētos
LGD pēc kategorijas vai portfeļa, kredītiestādes veic
korekcijas savās riska parametru aplēsēs pēc kategorijas
vai portfeļa, lai ierobežotu ekonomikas lejupslīdes ietekmi uz
kapitālu. 75.
Kredītiestādes
ņem vērā to, ciktāl pastāv atkarība starp
parādnieka risku un nodrošinājuma vai nodrošinājuma devēja
risku. Gadījumos, kad atkarības pakāpe ir augsta,
jārīkojas konservatīvi. 76.
Izvērtējot LGD,
kredītiestāde rīkojas konservatīvi attiecībā uz
valūtu nesakritību starp bāzes saistībām un
nodrošinājumu. 77.
Ja LGD aplēsēs
ņem vērā nodrošinājuma pastāvēšanu, šīs
aplēses nebalstās uz nodrošinājuma paredzamo tirgus cenu vien.
LGD aplēsēs ņem vērā ietekmi, kāda var būt,
ja kredītiestādes nespēj steidzamā kārtā
iegūt kontroli pār savu nodrošinājumu un to realizēt. 78.
Ciktāl
kredītiestāde neatbilst VIII pielikumā noteiktajām
minimālajām prasībām attiecībā uz
nodrošinājumu, tad tās LGD aplēsēs neņem
vērā jebkuru summu, ko paredz atgūt no šāda
nodrošinājuma. 79.
Attiecībā uz
īpašajiem gadījumiem, kad riska darījumiem jau ir saistību
neizpilde, kredītiestāde izmanto savas labākās
sagaidāmo zaudējumu aplēses katram riska darījumam
noteiktajos ekonomiskajos apstākļos un riska darījuma
statusā. 80.
Ciktāl
nesamaksātās kavējuma maksas ir tikušas kapitalizētas
kredītiestādes peļņas vai zaudējumu
aprēķinā, tās summē pie kredītiestādes riska
darījuma un zaudējuma aprēķiniem. Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām 81.
LGD aplēses
balstās uz vismaz septiņu gadu datiem vismaz vienam datu avotam. Ja
pieejamais apsekojuma periods jebkuram avotam ietver garāku periodu un šie
dati attiecas uz apskatāmo jautājumu, izmanto ilgāko periodu. Mazie riska
darījumi 82.
Neatkarīgi no
73. punkta LGD aplēses var izrēķināt no
realizētajiem zaudējumiem un pienācīgām PD
aplēsēm. 83.
Neatkarīgi no
88. punkta kredītiestādes var atspoguļot apjomus, ko
turpmāk izņems, vai nu savā pārrēķinu
koeficientā, vai arī savās LGD aplēsēs. 84.
Nopirktajiem mazo riska
darījumu pircēju parādiem kredītiestādes var izmantot
ārējos un iekšējos atsauces datus, lai aplēstu LGD. 85.
LGD aplēses
balstās uz vismaz piecu gadu datiem. Neatkarīgi no 73. punkta
kredītiestādei nav jāpiešķir vienlīdzīga
nozīme senākiem datiem, ja tā var pārliecināt
kompetento iestādi, ka ar jaunākiem datiem iespējams labāk
prognozēt zaudējumu procentus.
2.2.3.
Īpašās
prasības attiecībā uz pašu veiktām pārrēķinu
koeficienta aplēsēm
86.
Kredītiestādes
aplēš pārrēķinu koeficientus pēc kreditēšanas
kategorijas vai portfeļa, balstoties uz vidējiem realizētajiem
pārrēķinu koeficientiem pēc kreditēšanas kategorijas
vai portfeļa, un izmanto visas saistību neizpildes, kas
novērotas datu avotos (saistību neizpildes vidējais
svērtais lielums). 87.
Kredītiestādes
izmanto pārrēķinu koeficienta aplēses, kas ir
piemērotas attiecībā uz ekonomikas lejupslīdi, ja tās
ir konservatīvākas, nekā ilgtermiņa vidējais
rādītājs. Ciktāl ir sagaidāms, ka reitinga
sistēma visu laiku sniegs pastāvīgus realizētos
pārrēķinu koeficientus pēc kategorijas vai portfeļa,
kredītiestādes veic korekcijas savās riska parametru
aplēsēs pēc kategorijas vai portfeļa, lai ierobežotu
ekonomikas lejupslīdes ietekmi uz kapitālu. 88.
Kredītiestāžu
pārrēķinu koeficienta aplēses atspoguļo iespēju
parādniekam izņemt papildu apjomus līdz brīdim, kad
iedarbojas saistību neizpildes notikuma mehānisms, un
vēlāk. Ja var pamatoti
prognozēt, ka starp saistību neizpildes biežumu un
pārrēķinu koeficienta lielumu būs izteikti pozitīva
korelācija, tad pārrēķinu koeficienta aplēses satur
lielāku drošības rezervi. 89.
Uzsākot
pārrēķinu koeficientu aplēses, kredītiestādes
ņem vērā savu īpašo kārtību un
stratēģijas, kas pieņemtas attiecībā uz kontu
pārraudzību un maksājumu apstrādi. Kredītiestādes
arī ņem vērā savu spēju un gatavību novērst
turpmāku apjomu izņemšanu apstākļos, kas ir tuvi
saistību neizpildei, kā, piemēram, līguma nosacījumu
pārkāpšana vai citi tehniski saistību neizpildes notikumi. 90.
Kredītiestādēm
ir adekvātas sistēmas un procedūras, lai pārraudzītu
kreditēšanas summas, neatmaksātās summas no
piešķirtajām [kreditēšanas] līnijām un
nenomaksāto summu izmaiņas pēc parādniekiem un
kategorijām. Kredītiestādei jāspēj katru dienu
pārraudzīt atlikuma pārskatus. 91.
Ja
kredītiestāde nosacītās riska pakāpes
aprēķināšanai un iekšējām vajadzībām izmanto
atšķirīgas pārrēķinu koeficientu aplēses, to
nosaka dokumentāli un tā pamatotību pierāda kompetentajai
iestādei. Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām 92.
Pārrēķinu
koeficienta aplēses balstās uz vismaz septiņu gadu datiem vismaz
vienam datu avotam. Ja pieejamais apsekojuma periods jebkuram avotam ietver
garāku periodu un šie dati attiecas uz apskatāmo jautājumu,
izmanto ilgāko periodu. Mazie riska
darījumi 93.
Neatkarīgi no
88. punkta kredītiestādes var atspoguļot apjomus, ko
turpmāk izņems, vai nu savos pārrēķinu koeficientos,
vai arī LGD aplēsēs. 94.
Pārrēķinu
koeficientu aplēses balstās uz vismaz piecu gadu datiem.
Neatkarīgi no 86. punkta kredītiestādei nav
jāpiešķir vienlīdzīga nozīme senākiem datiem, ja
tā var pārliecināt kompetento iestādi, ka ar jaunākiem
datiem iespējams labāk prognozēt kredītu izmantošanu.
2.2.4.
Minimālās
prasības galvojumu un kredīta atvasināto instrumentu ietekmes
novērtēšanai
Riska darījumi ar
uzņēmumiem, iestādēm, centrālajām
valdībām un centrālajām bankām, ja izmanto savas LGD
aplēses, un mazie riska darījumi. 95.
Prasības, kas
noteiktas 96. līdz 103. punktā, nepiemēro tādiem
galvojumiem, ko nodrošina iestādes, centrālās valdības un
centrālās bankas, ja kredītiestāde ir saņēmusi
apstiprinājumu, kas ļauj piemērot 78. līdz 83. panta
noteikumus riska darījumiem ar šādām organizācijām.
Šādā gadījumā piemēro prasības, kas
izvirzītas 90. līdz 93. pantā. 96.
Mazo riska darījumu
gadījumā šīs prasības arī attiecas uz riska
darījumu grupēšanu kategorijās vai portfeļos un uz PD
aplēsēm. Piemēroti
galvotāji un galvojumi 97.
Kredītiestādēm
ir skaidri noteikti kritēriji tiem galvotāju veidiem, ko tās
atzīst riska svērtās vērtības
aprēķināšanai. 98.
Atzītiem
galvotājiem piemēro tos pašus noteikumus, kas 18. līdz
30. punktā izklāstīti attiecībā uz debitoriem. 99.
Galvojumu noformē
rakstveidā, tas ir neatsaucams no galvotāja puses, tas ir
spēkā līdz saistību pilnīgai apmierināšanai
(galvojuma apmēra un satura ziņā), un to var likumīgi
vērst pret galvotāju tajā jurisdikcijā, kur galvotājam
atrodas aktīvi, pret kuriem var vērst piedziņu. Galvojumus, kas
paredz nosacījumus, kuros galvotājam var nebūt izpildes
pienākums (nosacīti galvojumi), var atzīt ar kompetentās
iestādes piekrišanu. Kredītiestāde pierāda, ka
piešķiršanas kritēriji adekvāti ņem vērā riska
mazināšanas efekta jebkādu iespējamo pavājināšanos. Pielāgošanas
kritēriji 100.
Kredītiestādei
ir skaidri noteikti kritēriji, lai pielāgotu kategorijas,
portfeļus vai LGD aplēses un mazo riska darījumu un
piemērotu nopirkto pircēju parādu gadījumā
pielāgotu procesu, kurā riska darījumus grupē
kategorijās vai portfeļos, lai tādējādi
atspoguļotu galvojumu ietekmi, aprēķinot aktīvus, kam
nosaka riska svērto vērtību. Šie kritēriji atbilst
18. līdz 30. punktā noteiktajām minimālajām
prasībām. 101.
Kritēriji ir ticami
un saprātīgi. Tie paredz galvotāja spēju un gatavību
pildīt savas galvojumā noteiktās saistības, iespējamo
grafiku, pēc kāda galvotājs veiktu apmaksu, korelācijas
pakāpi starp galvotāja spēju veikt galvojumā noteiktās
saistības un parādnieka spēju atmaksāt aizdevumu un to,
ciktāl parādniekam saglabājas atlikuma risks. Kredītu
atvasinātie instrumenti 102.
Šajā daļā
noteiktās minimālās prasības attiecībā uz
galvojumiem attiecas arī uz kredīta atvasinātajiem instrumentiem
uz viena vārda. Attiecībā
uz nesakritību starp bāzes saistībām un kredītu
atvasinātā instrumenta atsauces saistībām vai
saistībām, ko izmanto, lai noteiktu, vai ir noticis kredīta
notikums, ir spēkā VIII pielikuma 2. daļas
20. punktā noteiktās prasības. Mazo riska darījumu un
piemērotu nopirkto pircēju parādu gadījumā šī
daļa attiecas uz procesu, kurā riska darījumus grupē
kategorijās vai portfeļos. 103.
Kritēriji paredz
kredītu atvasinātā instrumenta izmaksāšanas struktūru
un piesardzīgi izvērtē ietekmi, kāda tam ir uz parādu
atgūšanas līmeni un grafiku. Kredītiestāde lemj par to,
ciktāl saglabājas citi atlikuma riska veidi.
2.2.5.
Minimālās
prasības nopirktajiem pircēju parādiem
Juridiskā
noteiktība 104.
Kreditēšanas
struktūra nodrošina visos paredzētajos apstākļos
kredītiestādes faktiskas īpašumtiesības un kontroli
pār visiem naudas ienākumiem no pircēju parādiem. Ja
parādnieks veic maksājumus tieši pārdevējam vai
apkalpotājfirmai, kredītiestāde regulāri
pārliecinās, vai maksājumi tiek nosūtīti
pilnībā un līgumā noteiktajos termiņos.
Apkalpotājfirma nozīmē organizāciju, kas katru dienu
pārvalda nopirkto pircēju parādu portfeli vai pamatā esošos
kredīta riska darījumus. Kredītiestādēm ir
procedūras, lai pārliecinātos, ka īpašumtiesības uz
pircēju parādiem un naudas ieņēmumiem ir aizsargātas
pret kavējumiem sakarā ar bankrotu vai tiesisku
apstrīdēšanu, kas varētu būtiski aizkavēt
aizdevēja iespējas realizēt vai citiem nodot pircēju
parādus vai saglabāt kontroli pār naudas ieņēmumiem. Uzraudzības
sistēmu efektivitāte 105.
Kredītiestāde
uzrauga gan nopirkto pircēju parādu kvalitāti, gan
pārdevēja un apkalpotājfirmas finanšu stāvokli. Jo
īpaši: a) kredītiestāde
izvērtē korelāciju starp nopirkto pircēju parādu
kvalitāti un gan pārdevēja, gan apkalpotājfirmas finanšu
stāvokli, un tai ir iekšējas kārtība un procedūras,
kas paredz pietiekamas garantijas, lai aizsargātu pret
iespējamām situācijām, ieskaitot iekšēja riska reitinga
noteikšanu katram pārdevējam un katrai apkalpotājfirmai. b) Kredītiestādei
ir skaidra un efektīva kārtība un procedūras, lai noteiktu
pārdevēja un apkalpotājfirmas piemērotību.
Kredītiestāde vai tās pārstāvis regulāri
pārbauda pārdevējus un apkalpotājfirmas, lai
pārliecinātos par pārdevēja vai apkalpotājfirmas
pārskatu precizitāti, atklātu krāpšanu vai darbības
nepilnības un pārliecinātos par pārdevēja kredīta
politiku un apkalpotājfirmas iekasēšanas kārtību un
procedūrām. Šajos pārskatos atklātos faktus fiksē
dokumentāli. c) Kredītiestāde
izvērtē īpašības, kas piemīt nopirkto pircēju
parādu portfeļiem, ieskaitot pārsniegtus avansus; pieredzi
attiecībā uz pārdevēja nokavētajiem maksājumiem,
bezcerīgajiem parādiem un bezcerīgo parādu piemaksām;
maksājumu termiņiem un iespējamiem korespondējošiem
kontiem. d) Kredītiestādei
ir efektīva kārtība un procedūras, lai apkopotā
veidā uzraudzītu atsevišķo debitoru koncentrēšanos gan
nopirkto pircēju parādu portfeļu ietvaros, vai to starpā. e) Kredītiestāde
pārliecinās, ka tā no apkalpotājfirmas saņem
savlaicīgus un pietiekoši sīki izklāstītus ziņojumus
par pircēju parādu vecuma struktūru un pasliktināšanos, lai
nodrošinātu atbilstību kredītiestādes atbilstības
kritērijiem un avansēšanas kārtību, kas reglamentē
nopirktos pircēju parādus, un nodrošinātu efektīvus
līdzekļus, ar ko pārraudzīt un apstiprināt
pārdevēja pārdošanas nosacījumus un pasliktināšanos. Darbības
sistēmu efektivitāte 106.
Kredītiestādei
ir sistēmas un procedūras, lai jau agrā posmā atklātu
pārdevēja finanšu situācijas un nopirkto pircēju
parādu kvalitātes pasliktināšanos un aktīvi
reaģētu uz problēmām, kas radušās.
Kredītiestādei jo īpaši ir skaidras un efektīvas politikas,
procedūras un informācijas sistēmas, lai uzraudzītu
līguma nosacījuma pārkāpumus, un skaidras un efektīvas
politikas, lai ierosinātu uzsākt tiesvedību un rīkotos ar
problemātiskajiem nopirktajiem pircēju parādiem. To sistēmu
efektivitāte, ar kurām kontrolē nodrošinājumu, kredīta
pieejamību un naudas līdzekļus 107.
Kredītiestādei
ir skaidras un efektīva kārtība un procedūras, kas nosaka
nopirkto pircēju parādu, kredītu un naudas līdzekļu
kontroli. Rakstiskas iekšējās politikas nosaka visus nopirkto
pircēju parādu programmas būtiskos elementus, ieskaitot avansa
daļas, piemērotu nodrošinājumu, vajadzīgo
dokumentāciju, koncentrācijas limitus un veidu, ka
jārīkojas ar ienākošiem naudas līdzekļiem. Šajos
elementos ir pienācīgi ņemti vērā visi attiecīgie
un būtiskie faktori, ieskaitot pārdevēja un
apkalpotājfirmas finanšu stāvokli, riska koncentrāciju, nopirkto
pircēju parādu kvalitātes tendences un pārdevēja
klientūru, un iekšējas sistēmas nodrošina, lai maksājumi
avansā notiktu tikai pret noteikto nodrošinājumu un
dokumentāciju. Atbilstība
kredītiestādes iekšējai kārtībai un
procedūrām 108.
Kredītiestādei
ir efektīvs iekšējais process, lai izvērtētu atbilstību
visām iekšējām procedūrām un kārtībai.
Procesā ietilpst kredītiestādes nopirkto pircēju
parādu programmas visu kritisko fāžu regulāras pārbaudes,
pārliecināšanās par pienākumu nodalīšanu,
pirmkārt, starp pārdevēja un apkalpotājfirmas
novērtēšanu un parādnieka novērtēšanu un,
otrkārt, starp pārdevēja un apkalpotājfirmas
novērtēšanu un pārdevēja un apkalpotājfirmas faktisko
revīziju, un operāciju zāles darbības
izvērtēšanu, īpašu vērību piegriežot personāla
kvalifikācijai, pieredzei, darbinieku skaitam un automatizētajām
sistēmām.
3.
Iekšējo aplēšu
apstiprināšana
109.
Kredītiestādēm
ir stabilas sistēmas, lai apstiprinātu reitinga sistēmu, procesu
un visu attiecīgo riska parametru aplēšu precizitāti un
konsekvenci. Kredītiestāde pierāda kompetentajai iestādei,
ka iekšējais apstiprināšanas process tai ļauj konsekventi un
saprātīgi izvērtēt iekšējā reitinga un riska
izvērtēšanas sistēmu darbību. 110.
Kredītiestādes
regulāri salīdzina realizētos saistību nepildīšanas
procentus ar aplēstajiem PD katrai kategorijai, un, ja realizētie
saistību neizpildes procenti neiekļaujas šai kategorijai
sagaidāmajā intervālā, kredītiestāde īpaši
analizē novirzes iemeslus. Kredītiestādes, kas izmanto savus
aplēstos LGD vai pārrēķinu koeficientus, veic
analoģisku analīzi arī šīm aplēsēm. Šādos
salīdzinājumos izmanto senākus datus, kas aptver pēc
iespējas ilgāku laika posmu. Kredītiestāde dokumentāli
fiksē metodes un datus, kas izmantoti šādai salīdzināšanai.
Šo analīzi un dokumentāciju atjaunina vismaz reizi gadā. 111.
Kredītiestādes
arī izmanto kvantitatīvās apstiprināšanas instrumentus un
salīdzināšanu ar attiecīgiem ārējo datu avotiem.
Analīze balstās uz datiem, kas attiecas uz konkrēto portfeli, tiek
regulāri atjaunināti un aptver attiecīgo novērošanas laika
posmu. Kredītiestādes iekšējie novērtējumi
attiecībā uz tās reitinga sistēmu darbību balstās
uz pēc iespējas ilgāku laika posmu. 112.
Kvantitatīvajai
apstiprināšanai metodes un datus izmanto visu laiku konsekventi.
Aplēšu un apstiprināšanas metožu un datu izmaiņas (gan
attiecībā uz datu avotiem, gan aptvertajiem laika posmiem) fiksē
dokumentāli. 113.
Kredītiestādēm
ir stabili iekšējie standarti tādam situācijām, kad
realizētajiem PD, LGD, pārrēķinu koeficientiem un
kopējiem zaudējumiem, ja izmanto EL, novirzes no sagaidāmā
rādītāja kļūst pietiekoši nozīmīgas, lai
apšaubītu aplēšu derīgumu. Šajos standartos ir ņemti
vērā biznesa cikli un līdzīgs sistemātisks mainīgums
saistību neizpildes pieredzē. Ja realizētās
vērtības joprojām ir lielākas, nekā sagaidāmās
vērtības, kredītiestādes pārskata aplēses,
paaugstinot tās, lai atspoguļotu saistību neizpildes un
zaudējumu pieredzi.
4.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšana kapitāla instrumentu riska
darījumiem uz iekšējiem modeļiem balstītas pieejas ietvaros
4.1.
Kapitāla
prasība un riska kvantitatīvā noteikšana
114.
Aprēķinot
kapitāla prasības, kredītiestādes ievēro šādus
standartus: a) Iespējamo
zaudējumu aplēses ir noturīgas pret negatīvām tirgus
tendencēm, kas attiecas uz kredītiestādes īpašo
portfeļu ilgtermiņa riska profilu. Dati, ko izmanto, lai iegūtu
peļņas sadalījumus, atspoguļo ilgāko parauga periodu,
par ko ir pieejami dati, un tie saprātīgi atveido
kredītiestādes īpašo kapitāla instrumentu riska darījumu
riska profilu. Izmantotie dati ir pietiekoši, lai nodrošinātu konservatīvas,
statistiski ticamas un stabilas zaudējumu aplēses, kas nebalstās
uz subjektīviem spriedumiem vien. Kredītiestādes pierāda
kompetentajām iestādēm, ka piemērotais impulss nodrošina iespējamo
zaudējumu piesardzīgas aplēses attiecīgā
ilgtermiņa tirgū vai biznesa ciklā. Kredītiestāde
kombinē pieejamo datu empīrisku analīzi ar pielāgojumiem,
kas balstās uz dažādiem faktoriem, lai panāktu tādus
modeļa rezultātus, kas ir pietiekoši reāli un konservatīvi.
Veidojot riskam pakļautas vērtības (RPV) modeļus, ar ko
nosaka iespējamos ceturkšņa zaudējumus, kredītiestādes
var izmantot ceturkšņa datus vai pārvērts īsāka laika
posma datus ceturkšņa ekvivalentā, izmantojot analītiska
ziņa pienācīgu metodi, ko atbalsta empīriska pieredze, ar
labi pārdomāta un izstrādāta procesa un analīzes
palīdzību. Šādu pieeju piemēro visu laiku konservatīvi
un konsekventi. Ja ir pieejami vienīgi ierobežoti attiecīgie dati,
kredītiestāde piemēro attiecīgu drošības rezervi. b) Izmantotie
modeļi spēj adekvāti aptvert visus nozīmīgos riskus,
ko satur ieņēmumi no kapitāla instrumentiem, ieskaitot gan
vispārējo tirgus risku, gan kredītiestādes kapitāla
instrumentu portfeļa īpašo riska darījumu risku. Iekšējie
modeļi adekvāti izskaidro cenu izmaiņas laika gaitā, aptver
gan iespējamo koncentrāciju lielumu, gan tās sastāva
izmaiņas, un ir stabili attiecībā pret negatīvam tirgus
tendencēm. Riska darījumu sastāvs, kas ir
pārstāvēts datos, ko izmanto aplēsēm, ir tuvu
saskanīgs vai vismaz salīdzināms ar datiem par
kredītiestādes kapitāla instrumentu riska darījumiem. c) Iekšējais
modelis ir atbilstošs riska profilam un kredītiestādes kapitāla
instrumentu portfelim. Ja kredītiestādei ir būtiski
portfeļi, kuru vērtības pēc savām
īpašībām ir augstā mērā nelineāras, tad
iekšējos modeļus izveido tā, lai pienācīgi ietvertu ar
šādiem instrumentiem saistītos riskus. d) Atsevišķo
pozīciju samērošana ar tuvinātajām vērtībām,
tirgus indeksiem un riska faktoriem ir ticama, saprātīga un
konceptuāli nevainojama. e) Kredītiestādes
ar empīrisku analīžu palīdzību pierāda riska faktoru
piemērotību, ieskaitot to spēju aptvert gan vispārējo,
gan īpašo risku. f) Kapitāla
instrumentu riska darījumu peļņas svārstīguma
aplēses ietver attiecīgos un pieejamos datus, informāciju un
metodes. Izmanto iekšēji pārskatītus datus vai ārējo
avotu datus (ieskaitot apkopotus datus). g) Pastāv
stingra un visaptveroša stresa pārbaudes programma.
4.2.
Riska
pārvaldīšanas process un kontrole
115.
Attiecība uz
kapitāla prasībām paredzētu iekšējo modeļu
izstrādāšanu un izmantošanu kredītiestādes nosaka
politikas, procedūras un kontroli, lai nodrošinātu modeļa un
modelēšanas procesa integritāti. Šajās kārtībā,
procedūrās un kontrolē ietilpst: a) iekšējā
modeļa pilnīga integrācija kredītiestādes
vispārējās pārvaldības informācijas
sistēmās un bankas iegrāmatotā kapitāla portfeļa
pārvaldībā. Iekšējie modeļi ir pilnībā
integrēti kredītiestādes riska pārvaldības
infrastruktūrā, ja tos konkrēti lieto šādiem
mērķiem: kapitāla portfeļa veiktspējas noteikšana un
izvērtēšana (ieskaitot veiktspēju, kam piemērots riska
svērums); ekonomiskā kapitāla attiecināšana uz
kapitāla instrumentu riska darījumiem un kopējās
kapitāla atbilstības un ieguldījumu pārvaldības
procesa novērtēšana. b) Noteiktas
pārvaldes sistēmas, procedūras un kontroles funkcijas, lai
nodrošinātu iekšējā modelēšanas procesa visu elementu
periodisku un neatkarīgu pārskatīšanu, ieskaitot modeļu
pārskatīšanas apstiprināšanu, modeļu ievaddatu
pārbaudīšanu un modeļu rezultātu pārskatīšanu,
kā, piemēram, riska aprēķinu tieša pārbaude. Šajos
pārskatos novērtē modeļu ievaddatu un rezultātu
precizitāti, pilnīgumu un piemērotību, un tie ir
vērsti gan uz tādu iespējamo kļūdu atklāšanu un
ierobežošanu, kas saistītas ar zināmām nepilnībām, gan
uz nepazīstamu modeļa nepilnību identificēšanu. Šādas
pārskatīšanas var veikt iekšēja neatkarīga vienība vai
neatkarīga ārēja trešā puse. c) Adekvātas
sistēmas un procedūras, lai uzraudzītu ieguldījumu limitus
un riska darījumu apjomu kapitāla instrumentu riska darījumiem. d) Vienības,
kas atbild par modeļa izstrādāšanu un piemērošanu, nav
funkcionāli atkarīgas no vienībām, kas atbild par
atsevišķo ieguldījumu pārvaldību. e) Atbildīgajiem
par jebkuru modelēšanas procesu ir atbilstošā kvalifikācija.
Administrācija iedala modelēšanas vajadzībām pietiekoši
prasmīgu un kompetentu personālu.
4.3.
Apstiprināšana un
dokumentēšana
116.
Kredītiestādēm
ir stabila sistēma, lai apstiprinātu savu iekšējo modeļu un
modelēšanas procesu precizitāti un konsekvenci. Dokumentāli
nosaka visus iekšējo modeļu un modelēšanas procesa būtiskos
elementus un apstiprināšanu. 117.
Kredītiestādes
izmanto iekšējās apstiprināšanas procesus, lai konsekventi un
saprātīgi izvērtētu savu iekšējo modeļu un
procesu veiktspēju. 118.
Kvantitatīvajai
apstiprināšanai metodes un datus izmanto visu laiku konsekventi.
Aplēšu un apstiprināšanas metožu un datu izmaiņas (gan
attiecībā uz datu avotiem, gan aptvertajiem laika posmiem) fiksē
dokumentāli. 119.
Kredītiestādes
regulāri salīdzina faktisko pašu kapitāla peļņu (kas
aprēķināta, izmantojot realizētos un nerealizētos
ieņēmumus un zaudējumus) ar modelētajām
prognozēm. Šādos salīdzinājumos izmanto senākus datus,
kas aptver pēc iespējas ilgāku laika posmu.
Kredītiestāde dokumentāli fiksē metodes un datus, kas
izmantoti šādai salīdzināšanai. Šo analīzi un
dokumentāciju atjaunina vismaz reizi gadā. 120.
Kredītiestādes
izmanto arī citus kvantitatīvās apstiprināšanas
instrumentus un salīdzināšanu ar attiecīgiem ārējo
datu avotiem. Analīze balstās uz datiem, kas attiecas uz
konkrēto portfeli, tiek regulāri atjaunināti un aptver
attiecīgo novērošanas laika posmu. Kredītiestādes
iekšējie novērtējumi attiecībā uz tās modeļu
veiktspēju balstās uz pēc iespējas ilgāku laika posmu. 121.
Kredītiestādēm
ir stabili iekšējie standarti tādām situācijām, kur
faktisko pašu kapitāla ieņēmumu salīdzinājums ar
modelētajām prognozēm liek apšaubīt aplēšu vai pašu
modeļu derīgumu. Šajos standartos ir ņemti vērā
biznesa cikli un līdzīgs sistemātisks mainīgums pašu
kapitāla ieņēmumiem. Visus iekšējo modeļu
pielāgojumus, kas veikti modeļu pārskatīšanas
rezultātā, nosaka dokumentāli, un tie ir saskaņā ar
kredītiestādes modeļu pārskatīšanas standartiem. 122.
Iekšējo modeli un
modelēšanas procesu nosaka dokumentāli, ieskaitot
modelēšanā iesaistīto personu atbildību, modeļu
apstiprināšanu un modeļu pārskatīšanas procesu.
5.
Uzņēmuma
vadība un uzraudzība
5.1.
Uzņēmuma
vadība
123.
Visus reitinga un
prognožu procesa nozīmīgos aspektus apstiprina
kredītiestādes direktoru padome vai tās iecelta komiteja un
augstākie vadītāji. Šīm personām ir
vispārēja izpratne par kredītiestādes reitinga
sistēmām, un tās detalizēti izprot ar tiem saistītos
vadības ziņojumus. 124.
Augstākie
vadītāji ziņo direktoru padomei vai ieceltajai komitejai par
būtiskām izmaiņām vai atkāpēm no noteiktās
kārtības, kas būtiski ietekmēs kredītiestādes
reitinga sistēmu darbību. 125.
Augstākajai
vadībai ir laba izpratne par reitinga sistēmu uzbūvi un
darbību. Augstākā vadība pastāvīgi
pārliecinās par reitingu sistēmu pienācīgu
darbību. Kredītriska kontroles vienības regulāri informē
augstāko vadību par reitingu procesa veiktspēju, jomām, kur
nepieciešami uzlabojumi, un agrāk atklāto trūkumu
novēršanas gaitu. 126.
Uz iekšējiem
reitingiem balstīta kredītiestādes kredītriska profila
analīze ir būtiska daļa vadības ziņojumos šīm
personām. Ziņošana ietver sevī vismaz riska profilu pēc
kategorijas, pārvietošanos pa kategorijām, attiecīgo parametru
aplēses pēc kategorijām un realizēto saistību
neizpildes procentu un pašu noteikto LGD un pārrēķinu
koeficientu salīdzinājumu ar prognozēm un stresa testu rezultātiem.
Ziņošanas biežums ir atkarīgs no informācijas
nozīmīguma un veida un saņēmēja hierarhijas
pakāpes.
5.2.
Kredītriska kontrole
127.
Kredītriska
kontroles vienība nav atkarīga no personāla un
vadītājiem, kas atbild par riska darījumu uzsākšanu vai
atjaunošanu un ir tieši pakļauta augstākajai vadībai.
Vienība ir atbildīga par reitinga sistēmu izveidošanu vai
atlasi, to īstenošanu, uzraudzību un veiktspēju. Tā
regulāri sagatavo un analizē ziņojumus par reitinga sistēmu
rezultātiem. 128.
Kredītriska
kontroles vienības (-u) atbildības jomas ietver sevī: a) kategoriju un
portfeļu testēšanu un uzraudzīšanu; b) kredītiestādes
reitinga sistēmu kopsavilkuma ziņojumu sagatavošanu un analīzi; c) tādu
procedūru ieviešanu, ar ko pārbauda, vai kategorijas un portfeļa
definīcijas tiek konsekventi piemērotas nodaļās un
ģeogrāfiskā ziņā; d) jebkādu reitinga
procesa pārskatīšanu un grozīšanu, ieskaitot izmaiņu
iemeslus; e) reitinga
kritēriju pārskatīšanu, lai izvērtētu, vai tie
joprojām ļauj prognozēt risku. Izmaiņas reitinga
procesā, kritērijos vai individuālā reitinga parametros
nosaka dokumentāli, un šo dokumentāciju saglabā; f) aktīvu
piedalīšanos reitinga procesā izmantoto modeļu izveidē vai
atlasē, to ieviešanā un apstiprināšanā; g) reitinga
procesā izmantoto modeļu uzraudzību un pārraudzību; h) reitinga
procesā izmantoto modeļu pastāvīgu pārskatīšanu
un grozījumus. 129.
Neatkarīgi no
128. punkta noteikumiem kredītiestādes, kas izmanto apkopotus
datus saskaņā ar 57. un 58. punktu, var izmantot
ārpakalpojumus šādiem uzdevumiem: a) informācijas
sagatavošana attiecībā uz kategoriju un portfeļu testēšanu
un uzraudzību; b) kredītiestādes
reitinga sistēmu kopsavilkuma ziņojumu sagatavošana; c) informācijas
sagatavošana, kas attiecas uz reitinga kritēriju pārskatīšanu,
lai izvērtētu, vai tie joprojām ļauj prognozēt risku; d) reitinga
procesa, kritēriju vai individuālā reitinga parametru
izmaiņu dokumentāla noteikšana; e) informācijas
sagatavošana, kas attiecas uz reitinga procesā izmantoto modeļu
pastāvīgu pārskatīšanu un to grozījumus. Kredītiestādes,
kas izmanto šā punkta iespējas, pārliecinās, ka
kompetentajām iestādēm ir piekļuve visai attiecīgajai
informācijai no trešās personas, kas nepieciešama, lai
pārbaudītu atbilstību minimālajām prasībām,
un ka kompetentās iestādes var veikt pārbaudes uz vietas
tādā pašā mērā, kā kredītiestādē.
5.3.
Iekšējā
revīzija
130.
Iekšējā
revīzija vismaz reizi gadā pārskata kredītiestādes
reitinga sistēmas un to darbību, ieskaitot kredīta dienesta
darbību un PD, LGD, EL un pārrēķinu koeficientu
aplēses. Pārskata jomā ietilpst visu spēkā esošo
minimālo prasību ievērošana. VIII PIELIKUMS – Kredītriska
mazināšana
1. daļa - Piemērotība 1.
Šajā daļā
tiek noteikti pieņemamie kredītriska mazināšanas veidi
92. panta vajadzībām. 2.
Šajā pielikumā: „nodrošināts
aizdevuma darījums” nozīmē jebkādu darījumu, no kura
izriet riska darījums, kas nodrošināts ar ķīlu, kas nesatur
punktu, ar kuru paredzētu kredītiestādei tiesības bieži
saņemt starpību. „Kapitāla tirgus
darījums” nozīmē jebkādu darījumu, no kura izriet
riska darījums, kas nodrošināts ar ķīlu, kas satur punktu,
ar kuru paredz kredītiestādei tiesības bieži saņemt
starpību.
1.
Fondētā
kredīta aizsardzība
1.1.
Bilances posteņu
savstarpēja dzēšana
3. Var
atzīt bilances posteņu savstarpēju dzēšanu
kredītiestādes un tās darījumu partnera savstarpējiem
prasījumiem. 4. Neskarot
5. punktu, piemērotība aprobežojas ar kredītiestādes
un tās darījumu partnera savstarpējiem naudas līdzekļu
atlikumiem. Vienīgi aizdevējas kredītiestādes aizdevumiem
un noguldījumiem var veikt riska svērtās vērtības un,
attiecīgā gadījumā, paredzamo zaudējumu summas
modifikāciju bilances posteņu savstarpējas dzēšanas
rezultātā.
1.2.
Bilances posteņu
savstarpējās dzēšanas līgumi, kas aptver repo
darījumus, vērtspapīru vai preču aizdevuma vai
aizņēmuma darījumus un/vai citus kapitāla tirgus
darījumus
5. redītiestādēm,
kas pieņem šā pielikuma 3. daļā noteikto finanšu
ķīlu vispārējo metodi, var atzīt efektu, kas izriet no
bilances posteņu savstarpējās dzēšanas divpusējiem
līgumiem, kas aptver repo darījumus, vērtspapīru vai preču
aizdevuma vai aizņēmuma darījumus un/vai citus kapitāla
tirgus darījumus ar darījumu partneri. Neskarot Direktīvas
[93/6/EEK] II pielikumu, lai varētu atzīt šādu līgumu
ietvaros pieņemto ķīlu un aizdotos vērtspapīrus vai
preces, tiem jāatbilst 7. līdz 11. punktā
noteiktajām piemērotības prasībām attiecībā
uz nodrošinājumu.
1.3.
Nodrošinājums
6. Ja
kredītriska mazināšanas metode balstās uz
kredītiestādes tiesībām likvidēt vai paturēt
aktīvus, tad piemērotība ir atkarīga no tā, vai riska
svērtās vērtības un, attiecīgā
gadījumā, paredzamo zaudējumu summas aprēķina
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu, vai saskaņā
ar 84. līdz 89. pantu. Bez tam piemērotība ir
atkarīga no tā, vai lieto finanšu ķīlu vienkāršo
metodi, vai finanšu ķīlu vispārējo metodi, kas noteikta
3. daļā. Attiecībā uz repo darījumiem un
vērtspapīru vai preču aizdevuma vai aizņēmuma
darījumiem piemērotība ir atkarīga arī no tā, vai
darījums ir iegrāmatots ārpus tirdzniecības portfeļa
vai tirdzniecības portfelī.
1.3.1.
Piemērotība
jebkuras pieejas un metodes gadījumā
7. Šādus
finanšu posteņus var atzīt par piemērotu nodrošinājumu
jebkuras pieejas un metodes gadījumā. a) Naudas
noguldījums aizdevējā kredītiestādē vai tās
turēti naudai pielīdzināmie instrumenti. b) Parāda
vērtspapīri, ko emitējušas centrālās valdības vai
centrālās bankas, kuru vērtspapīriem ir tādas
ārējās kredītu novērtēšanas institūcijas
(ĀKNI) vai eksporta kredīta aģentūras kredītu
novērtējums, kas atzīta par tiesīgu 78. līdz
83. panta nozīmē, ko kompetentā iestāde ir noteikusi
saistīt ar 4. vai augstāku kredītu kvalitātes
pakāpi saskaņā ar 78. līdz 83. panta noteikumiem
par nosacīto riska pakāpi riska darījumiem ar
centrālajām valdībām un centrālajām bankām. c) Parāda
vērtspapīri, ko emitējušas iestādes, kuru
vērtspapīriem ir tāds tiesīgas ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredītu
novērtējums, ko kompetentā iestāde ir noteikusi
saistīt ar 3. vai augstāku kredītu kvalitātes
pakāpi saskaņā ar 78. līdz 83. panta noteikumiem
par nosacīto riska pakāpi riska darījumiem ar kredītiestādēm. d) Parāda
vērtspapīri, ko emitējušas citas organizācijas, kuru
vērtspapīriem ir tāds tiesīgas ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredītu
novērtējums, ko kompetentā iestāde ir noteikusi
saistīt ar 3. vai augstāku kredītu kvalitātes
pakāpi saskaņā ar 78. līdz 83. panta noteikumiem
par nosacīto riska pakāpi riska darījumiem ar
uzņēmumiem; e) parāda
vērtspapīri, kam ir tāds tiesīgas ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI)
īstermiņa kredītu novērtējums, ko kompetentā
iestāde ir noteikusi saistīt ar 3. vai augstāku
kredītu kvalitātes pakāpi saskaņā ar
78. līdz 83. panta noteikumiem par nosacīto riska
pakāpi īstermiņa riska darījumiem; f) akcijas vai
konvertējamas obligācijas, kas iekļautas galvenajā
indeksā; g) zelts. Šā punkta
b) apakšpunktā „parāda vērtspapīri, ko emitējušas
centrālās valdības vai centrālās bankas”, ietver
sevī – i) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas reģiona pašvaldības vai
vietējās iestādes, kuru riska darījumus saskaņā
ar VI pielikumu pielīdzina riska darījumiem ar to centrālo
valdību, kuras jurisdikcijā tās ir izveidotas; ii) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas starptautiskās
attīstības bankas, kam saskaņā ar 78. līdz
83. pantu piemēro nosacīto 0 % riska pakāpi; iii) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas starptautiskas organizācijas,
kam saskaņā ar 78. līdz 83. pantu piemēro
nosacīto 0 % riska pakāpi. Šā punkta
c) apakšpunktā „parāda vērtspapīri, ko emitējušas
iestādes”, ietver sevī i) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas reģiona pašvaldības vai
vietējās iestādes, kas nav tādas reģiona
pašvaldības un vietējās iestādes, kuru riska darījumus
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu pielīdzina riska
darījumiem ar to centrālo valdību, kuras jurisdikcijā
tās ir izveidotas; ii) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas valsts iestādes, kuru riska
darījumus saskaņā ar 78. līdz 83. pantu
pielīdzina riska darījumiem ar kredītiestādēm; iii) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas starptautiskās
attīstības bankas, kas nav tādas starptautiskās
attīstības bankas, kam piemēro nosacīto 0 % riska
pakāpi. 8. Parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas iestādes, kuru
vērtspapīriem nav tiesīgas ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijas (ĀKNI) kredītu novērtējuma, var
atzīt par piemērotu nodrošinājumu, ja tie atbilst šādiem
kritērijiem: a) tie ir
reģistrēti atzītā biržā; b) tos
kvalificē kā pirmās kārtas parādu; c) emitējošās
iestādes visiem pārējiem tādas pašas kārtas
parāda vērtspapīriem ar atzītas ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredītu
novērtējumu ir tāds tiesīgas ārējās
kredītu novērtēšanas institūcijas (ĀKNI) kredītu
novērtējums, ko kompetentā iestāde ir noteikusi
saistīt ar 3. vai augstāku kredītu kvalitātes
pakāpi saskaņā ar 78. līdz 83. panta noteikumiem
par nosacīto riska pakāpi riska darījumiem ar iestādēm
vai īstermiņa riska darījumiem; d) aizdevējas
kredītiestādes rīcībā nav informācijas, kura
varētu liecināt, ka kredīta novērtējumam vajadzētu
būt zemākam, nekā norādīts c) apakšpunktā; e) kredītiestādes
var pierādīt kompetentajām iestādēm, ka šim
nolūkam instrumenta tirgus likviditāte ir pietiekoša. 9. Ieguldījumu
fondu daļas var atzīt par piemērotu nodrošinājumu, ja ir
izpildīti šādi nosacījumi: a) tās katru
dienu kotē, un vērtību dara pieejamu; b) ieguldījumu
fonds aprobežojas ar ieguldījumiem tādos instrumentos, kas
kvalificējas, lai tos atzītu saskaņā ar 7. un
8. punkta noteikumiem. Tas, ka kāds
ieguldījumu fonds izmanto (vai var izmantot) atvasinātos
instrumentus, lai ierobežotu risku atļautiem ieguldījumiem, neliek
šķēršļus tam, lai daļas šajā ieguldījumu
fondā atzītu par piemērotām. 10. Attiecībā
uz 7. punkta b) līdz e) apakšpunktu, ja
vērtspapīram ir divi tiesīgu ārējās kredītu
novērtēšanas institūciju (ĀKNI) kredītu
novērtējumi, lieto mazāk labvēlīgo
novērtējumu. Gadījumos, ja vērtspapīram ir divi
tiesīgas ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijas (ĀKNI) kredītu novērtējumi, lieto divus
labvēlīgākos novērtējumus. Ja divi
labvēlīgākie kredītu novērtējumi atšķiras,
no šiem diviem lieto mazāk labvēlīgu novērtējumu.
1.3.2.
Papildu
piemērotība finanšu ķīlu vispārējās metodes
gadījumā
11. Papildus
7. līdz 10. punktā noteiktajam nodrošinājumam, ja
kredītiestāde lieto 3. daļā noteikto finanšu
ķīlu vispārējo metodi, šādus finanšu posteņus var
atzīt par piemērotu nodrošinājumu: a) akcijas vai
konvertējamas obligācijas, kas nav iekļautas galvenajā
indeksā, bet ko tirgo atzītā biržā; b) ieguldījumu
fondu daļas, ja ir izpildīti šādi nosacījumi: i) tās katru
dienu kotē, un vērtību dara pieejamu; un ii) ieguldījumu
fonds aprobežojas ar ieguldījumiem tādos instrumentos, kas
kvalificējas, lai tos atzītu saskaņā ar 7. un
8. punkta noteikumiem, un posteņos, kas minēti šā punkta
a) apakšpunktā. Tas, ka kāds ieguldījumu
fonds izmanto (vai var izmantot) atvasinātos instrumentus, lai ierobežotu
risku atļautiem ieguldījumiem, neliek šķēršļus tam,
lai daļas šajā ieguldījumu fondā atzītu par
piemērotām.
1.3.3.
Papildu
piemērotība aprēķinu gadījumā saskaņā
ar 84. līdz 89. pantu
12. Papildus
augstāk minētajam nodrošinājumam piemēro 13. līdz
22. punkta noteikumus, ja kredītiestāde aprēķina riska
svērtās vērtības un paredzamos zaudējumus
saskaņā ar 84. līdz 89. pantā noteikto pieeju. a) Nekustamā
īpašuma ķīla 13. Apdzīvojamo
nekustamo īpašumu, ko aizņem vai izīrē īpašnieks, un
komerciālo nekustamo īpašumu, t.i., birojus un citas komerciālas
telpas var atzīt par piemērotu nodrošinājumu, ja ir
izpildīti šādi nosacījumi: a) īpašuma
vērtība nav būtiski atkarīga no debitora kredīta kvalitātes.
Ar šo prasību nav paredzēts izslēgt situācijas, kurās
tīri makroekonomikas faktori ietekmē gan īpašuma
vērtību, gan aizņēmēja saistību izpildi; b) aizņēmēja
risks nav būtiski atkarīgs no pamata īpašuma vai projekta, bet
gan no aizņēmēja pamata kompetences atmaksāt parādu no
citiem avotiem. Šādi līdzekļu atmaksāšana nav būtiski
atkarīga no jebkādas naudas plūsmas, ko izraisījis pamata
īpašums, kas kalpo par ķīlu. 14. Kredītiestādes
var arī atzīt par piemērotu nodrošinājumu daļas
Somijas dzīvojamo māju būvsabiedrībās, kas darbojas
saskaņā ar 1991. gada Somijas Likumu par māju
būvsabiedrībām vai vēlākiem
līdzvērtīgiem tiesību aktiem attiecībā uz
mājokļa īpašumu, ko īpašnieks aizņem vai aizņems
vai izīrē, vai izīrēs, kā apdzīvojamā
nekustamā īpašuma ķīlu, ja ir izpildīti šie
nosacījumi. 15. Kompetentās
iestādes var arī atļaut savām kredītiestādēm
atzīt par piemērotu nodrošinājumu daļas Somijas
dzīvojamo māju būvsabiedrībās, kas darbojas
saskaņā ar 1991. gada Somijas Likumu par māju
būvsabiedrībām vai vēlākiem
līdzvērtīgiem tiesību aktiem, kā komerciālā
nekustamā īpašuma ķīlu, ja ir izpildīti šie
nosacījumi. 16. Kompetentās
iestādes var atbrīvot to kredītiestādes no prasības izpildīt
13. punkta b) apakšpunkta nosacījumus attiecībā uz
riska darījumiem, kas nodrošināti ar tādu apdzīvojamo
nekustamo īpašumu, kurš atrodas šīs dalībvalsts teritorijā,
ja kompetentajām iestādēm ir pierādījumi, ka
attiecīgais tirgus ir labi attīstīts un sen izveidojies ar
pietiekoši mazu zaudējumu daļu šādas rīcības
pamatošanai. Tas neliedz tādas dalībvalsts kompetentajām
iestādēm, kur nepiemēro šo atbrīvojumu, atzīt par
piemērotu tādu apdzīvojamo nekustamo īpašumu, kas citā
dalībvalstī atzīts par piemērotu šāda atbrīvojuma
kārtā. Dalībvalstis publiski dara zināmu šādu
atbrīvojuma piemērošanu. 17 Kompetentās
iestādes var atbrīvot to kredītiestādes no prasības izpildīt
13. punkta b) apakšpunkta nosacījumus attiecībā uz
tādu komerciālo nekustamo īpašumu, kurš atrodas šīs
dalībvalsts teritorijā, ja kompetentajām iestādēm ir
pierādījumi, ka attiecīgais tirgus ir labi attīstīts
un sen izveidojies un ka zaudējumu procenti, kas izriet no aizdevumiem,
kas nodrošināti ar komerciālo nekustamo īpašumu, atbilst
šādiem nosacījumiem: a) līdz
50 % no tirgus vērtības (vai attiecīgā
gadījumā 60 % no hipotekārās vērtības, ja
tā ir zemāka) nedrīkst pārsniegt 0,3 % no
neatmaksātajiem aizņēmumiem konkrētajā gadā, kas
nodrošināti ar komerciālo nekustamo īpašumu; b) kopējie
zaudējumi, kas izriet no aizdevumiem, kas nodrošināti ar
komerciālo nekustamo īpašumu, nedrīkst pārsniegt 0,5 %
no neatmaksātajiem aizņēmumiem konkrētajā gadā. 18. Ja
konkrētajā gadā netiek ievērots kāds no šiem
nosacījumiem, tad tiesības piemērot šo režīmu izbeidzas
līdz nosacījumu izpildei nākošajā gadā. 19. Tādas
dalībvalsts kompetentās iestādes, kur nepiemēro
17. punktā noteikto atbrīvojumu, var atzīt par
piemērotu tādu komerciālo nekustamo īpašumu, kas citā
dalībvalstī atzīts par piemērotu šāda atbrīvojuma
kārtā. b) Pircēju
parādi 20. Kompetentās
iestādes var atzīt par piemērotu nodrošinājumu pircēju
parādu summas, kas izriet no tirdzniecības darījuma vai
tādiem darījumiem, kuru sākotnējais termiņš
nepārsniedz vienu gadu. Pie piemērotiem pircēju parādiem
nepieder tādi, kas saistīti ar sekjuritizāciju, pakārtotu
dalību, kredīta atvasinātajiem instrumentiem vai summām, ko
ir parādā saistīti uzņēmumi. c) Citi lietiski
nodrošinājumi 21. Kompetentās
iestādes var atzīt par piemērotu nodrošinājumu reālus
objektus, kas nav 13. līdz 19. punktā norādītie
objektu veidi, ja tās ir pārliecinājušās par to, ka: a) pastāv
likvīds tirgus, kurā nodrošinājumu var realizēt ātri
un ekonomiski efektīvi; un b) šim
nodrošinājumam ir vispāratzītas un publiski pieejamas tirgus
cenas. Iestādei jāspēj pierādīt, ka nekas neliecina
par to, ka tīrā cena, ko tā saņems pēc
nodrošinājuma realizēšanas, ievērojami atšķirsies no
šīm tirgus cenām. d) Izpirkumnoma 22. Ievērojot
3. daļas 73. punkta noteikumus, ja ir ievērotas
2. daļas 11. punktā noteiktās prasības, ar riska
darījumu apjomiem, kas izriet no tādiem darījumiem, kuros
kredītiestāde nodod īpašumu izpirkumnomā trešajai personai,
rīkojas tāpat kā ar aizdevumiem, kurus nodrošina ar tāda
veida īpašumu, kā izpirkumnomā saņemtais īpašums.
1.4.
Cita fondētā
kredīta aizsardzība
1.4.1.
Trešās puses
kredītiestādes kontos esoši naudas līdzekļi vai tās
turēti naudai pielīdzināmie instrumenti.
23. Trešās
puses kredītiestādes kontos esoši naudas līdzekļi vai
tās turēti naudai pielīdzināmie instrumenti uz tāda
līguma pamata, kas nav depozīta līgums, kurus
ieķīlā aizdevējai kredītiestādei, var atzīt
par piemērotu kredīta aizsardzību.
1.4.2.
Dzīvības
apdrošināšanas polises, kas ieķīlātas par labu
aizdevējai kredītiestādei
24. Dzīvības
apdrošināšanas polises, kas ieķīlātas par labu
aizdevējai kredītiestādei, var atzīt par piemērotu
kredīta aizsardzību.
1.4.3.
[Kredīt]iestāžu
instrumenti, ko atpērk pēc pieprasījuma
25. Trešās
puses [kredīt]iestāžu emitētus instrumentus, ko šī
kredītiestāde atpirks pēc pieprasījuma, var atzīt par
piemērotu kredīta aizsardzību.
2.
Nefondētā
kredīta aizsardzība
2.1.
Aizsardzības
devēja piemērotība jebkuras pieejas gadījumā
26. Par
piemērotiem nefondētas aizsardzības devējiem var
atzīt: a) centrālas
valdības un centrālas bankas; b) reģiona
pašvaldības vai vietējās iestādes; c) starptautiskās
attīstības bankas; d) starptautiskas
organizācijas, kuru riska darījumiem saskaņā ar
78. līdz 83. pantu piemēro nosacīto 0 % riska
pakāpi; e) valsts
iestādes, kuru riska darījumus saskaņā ar
78. līdz 83. pantu pielīdzina riska darījumiem ar
[kredīt]iestādēm; f) iestādes; g) citus
uzņēmumus, ieskaitot kredītiestādes
mātesuzņēmumus, meitasuzņēmumus un saistītos
uzņēmumus, kam i) ir tāds
atzītas ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijas (ĀKNI) kredītu novērtējums, ko
kompetentā iestāde ir noteikusi saistīt ar 2. vai
augstāku kredītu kvalitātes pakāpi saskaņā ar
78. līdz 83. panta noteikumiem par nosacīto riska
pakāpi riska darījumiem ar uzņēmumiem; ii) tādu
kredītiestāžu gadījumā, kas aprēķina riska
svērto vērtību un paredzamos zaudējumus saskaņā
ar 84. līdz 89. pantu, - uzņēmumus, kuriem nav
atzītas ārējās kredītu novērtēšanas
institūcijas (ĀKNI) kredītu novērtējuma un kuriem uz
iekšējiem reitingiem balstītā novērtējumā
saistību neizpildes iespēja ir novērtēta kā
vienāda ar tādu saistību neizpildes iespēju, kas
saistāma ar ārējās kredītu novērtēšanas
institūciju (ĀKNI) kredīta novērtējumiem, ko
kompetentās iestādes ir noteikušas saistīt ar 2. vai
augstāku kredītu kvalitātes pakāpi saskaņā ar 78.
līdz 83. panta noteikumiem par nosacīto riska pakāpi riska
darījumiem ar uzņēmumiem; 27. Ja
riska svērtās vērtības un paredzamos zaudējumus
aprēķina saskaņā ar 84. līdz 89. pantā
noteikto pieeju, galvotājs var būt piemērots tikai tad, ja
viņam ir kredītiestādes saskaņā ar VII pielikuma
4. daļas noteikumiem veikts iekšējs reitinga novērtējums. 28. Atkāpjoties
no 26. punkta noteikumiem, dalībvalstis var atzīt par
piemērotiem nefondētas aizsardzības devējām arī
citas finanšu iestādes, ko apstiprina un uzrauga par
kredītiestāžu apstiprināšanu un uzraudzību atbildīgās
kompetentās iestādes, ievērojot piesardzības prasības,
kas ir līdzvērtīgas tām, ko piemēro
attiecībā uz kredītiestādēm.
3.
Kredītu
atvasināto instrumentu veidi
29. Par
piemērotiem var uzskatīt šādus kredītu atvasināto
instrumentu veidus un instrumentus, kas var sastāvēt no šādiem
kredītu atvasinātajiem instrumentiem vai kas ir līdzīgi
ekonomiskās izpausmes ziņā. a) Kredītsaistību
neizpildes mijmaiņas līgumi b) Kopējo
ieņēmumu mijmaiņas līgumi c) Kredītriskam
piesaistītās parādzīmes, ciktāl tās ir segtas ar
skaidrās naudas līdzekļiem 30. Ja
kredītiestāde pērk kredīta aizsardzību kopējo
ieņēmumu mijmaiņas darījumā un par mijmaiņu
saņemtos tīros maksājumus iegrāmato kā tīro
ienākumu, bet kompensācijai neiegrāmato aizsargātā aktīva
vērtības pazemināšanos (vai nu samazinot patieso
vērtību, vai papildinot rezerves), kredīta aizsardzība
netiek atzīta.
3.1.
Iekšējā riska
ierobežošana
31. Ja
kredītiestāde veic iekšējo riska ierobežošanu, izmantojot
kredīta atvasināto instrumentu, t.i., ierobežo kredītrisku
kādam riska darījumam ārpus tirdzniecības portfeļa ar
tādu kredīta atvasināto instrumentu, kas ietverts tirdzniecības
portfelī, tad šā pielikuma nozīmē aizsardzību var
atzīt tikai tad, ja uz tirdzniecības portfeli pārnesto
kredītrisku pārnes uz kādu trešo personu vai personām.
Šādos apstākļos, ciktāl šāda pārnešana atbilst
šajā pielikuma noteiktajām prasībām attiecībā uz
kredītriska mazināšanu, piemēro 3. līdz
6. daļā paredzētos noteikumus par riska svērtās
vērtības un paredzamo zaudējumu aprēķināšanu, ja
iegādājas nefondētu kredīta aizsardzību. 2. daļa – Minimālās
prasības 1.
Kredītiestādei
pārliecinoši jāpierāda kompetentajām iestādēm, ka
tai ir pienācīgs riska pārvaldības process, lai
kontrolētu tādus riskus, kādi kredītiestādei var
rasties sakarā ar kredītriska mazināšanas paņēmienu
pielietošanu. 2.
Neatkarīgi no
kredītriska mazināšanas, kas ņemta vērā,
aprēķinot riska svērtās vērtības un,
attiecīgā gadījumā, paredzamos zaudējumus,
kredītiestādes turpina veikt pamatā esošā riska
darījuma pilnīgu novērtēšanu un spēj
pierādīt kompetentajām iestādēm šīs prasības
izpildi. Repo darījumu un/vai vērtspapīru vai preču
aizdevuma vai aizņēmuma darījumu gadījumā par
pamatā esošo riska darījumu vienīgi šā punkta
nozīmē uzskata riska darījuma tīro summu.
1.
Fondēta kredīta
aizsardzība
1.1.
Bilances posteņu
savstarpējā dzēšana (izņemot savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līgumus, kas aptver repo darījumus,
vērtspapīru vai preču aizdevuma vai aizņēmuma
darījumus un/vai citus kapitāla tirgus darījumus)
3. Bilances posteņu
savstarpējās dzēšanas līgumus – izņemot
savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgumus, kas aptver
repo darījumus, vērtspapīru vai preču aizdevuma vai
aizņēmuma darījumus un/vai citus kapitāla tirgus
darījumus – var atzīt 90. līdz 93. panta
nozīmē tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi: a) tiem
jābūt vispāratzītam juridiskajam pamatam, un tiem
jābūt ar tiesisku spēku pastāvošajā likumdošanā,
ieskaitot darījuma partnera maksātnespējas vai bankrota
gadījumu; b) kredītiestādei
jāspēj jebkurā laikā noteikt tos aktīvus un
pasīvus, uz kuriem attiecas līgums par savstarpējo
prasījumu dzēšanu; c) kredītiestādei
jāuzrauga un jākontrolē riski, kas saistīti ar kredīta
aizsardzības izbeigšanos; d) kredītiestādei
jāuzrauga un jākontrolē attiecīgie riska darījumi
pēc neto principa.
1.2.
Savstarpējo
prasījumu dzēšanas jumta līgumi, kas aptver repo darījumus
un/vai vērtspapīru vai preču aizdevuma vai aizņēmuma
darījumus un/vai citus kapitāla tirgus darījumus
4. Savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līgumus, kas aptver repo darījumus un/vai
vērtspapīru vai preču aizdevuma vai aizņēmuma
darījumus un/vai citus kapitāla tirgus darījumus, var atzīt
90. līdz 93. panta nozīmē tikai tad, ja tiem: a) ir
vispāratzīts juridiskais pamats un tiesisks spēks
pastāvošajā likumdošanā, ieskaitot darījuma partnera
maksātnespējas vai bankrota gadījumu; b) tie
saistību neizpildes gadījumā, ieskaitot darījumu partnera
maksātnespējas vai bankrota gadījumu, dod tiesības tai
pusei, kam nav saistību neizpildes, savlaicīgi pabeigt un
precizēt visus darījumus līguma ietvaros; c) tie paredz
jumta līguma ietvaros precizēto darbību peļņas un zaudējumu
ieskaitu, tā, ka viena puse ir parādā otrai vienu pašu tīro
summu. 5. Bez tam jābūt
izpildītām minimālajām prasībām finanšu
ķīlas atzīšanai atbilstoši 6. punktā noteiktajai
finanšu ķīlu vispārējai metodei.
1.3.
Finanšu ķīla
1.3.1.
Minimālās
prasības finanšu ķīlas atzīšanai jebkuras pieejas un
metodes gadījumā
6. Finanšu ķīlu un zeltu var
atzīt tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi. a) Zema
korelācijas pakāpe Starp parādnieka
kredīta kvalitāti un ķīlas vērtību nedrīkst
pastāvēt būtiska pozitīva korelācija. Vērtspapīrus,
ko emitējis parādnieks vai kāds saistītas grupas
uzņēmums, neuzskata par pieņemamiem. b) Juridiskā
noteiktība Kredītiestādes
izpilda visas līgumā un likumā paredzētās
prasības un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai
nodrošinātu to, ka ir iespējams piemērot ķīlas
līgumus saskaņā ar likumiem, kas ir spēkā,
attiecībā uz to interesēm saistībā ar šo
ķīlu. Kredītiestādes
ir veikušas pietiekošas juridiskas pārbaudes, kas apstiprina iespēju
piemērot ķīlas līgumus visās attiecīgajās
jurisdikcijās. Vajadzības gadījumos tās atkārtoti veic
šādas pārbaudes, lai pārliecinātos, ka
piemērojamība saglabājas. c) Prasības
attiecībā uz darbību Ķīlas
līgumus pienācīgi dokumentē, un tajos paredz skaidru un
stabilu procedūru, kādā ķīlu var savlaicīgi
realizēt. Kredītiestādes
lieto stabilas procedūras un procesus, lai kontrolētu riskus, kas
izriet no ķīlas izmantošanas – ieskaitot riskus, ko rada
neveikta vai samazināta kredīta aizsardzība,
vērtēšanas riski, riski, kas saistīti ar kredīta
aizsardzības izbeigšanu, koncentrēšanās risks, kas izriet no
ķīlas izmantošanas, un mijiedarbība ar kredītiestādes
kopējo riska profilu. Kredītiestādei
ir dokumentāli noteikta kārtība un paņēmieni
attiecībā uz pieņemtajiem ķīlas veidiem un
summām. Kredītiestādes
aprēķina ķīlas tirgus vērtību un to
attiecīgi vēlreiz novērtē vismaz reizi sešos mēnešos,
kā arī katru reizi, kad kredītiestādei ir pamats
uzskatīt, ka tās tirgus vērtība ir ievērojami samazinājusies. Ja ķīla
atrodas trešās puses turējumā, kredītiestādēm
jāveic pienācīgi pasākumi, lai pārliecinātos, ka
trešā puse tur ķīlu šķirti no saviem aktīviem.
1.3.2.
Papildu
minimālās prasības finanšu ķīlas atzīšanai
finanšu ķīlu vienkāršās metodes gadījumā
7. Papildus
6. punktā noteiktajām prasībām, lai varētu
atzīt finanšu ķīlu atbilstoši finanšu ķīlu
vienkāršajai metodei, aizsardzības atlikuma termiņam
jābūt vismaz tik pat ilgam, kā riska darījuma atlikuma
termiņš.
1.4.
Minimālās
prasības nekustamā īpašuma ķīlas atzīšanai
8. Nekustamā
īpašuma ķīlu var atzīt tikai tad, ja ir izpildīti
šādi nosacījumi. a) Juridiskā
noteiktība Hipotēkai vai
maksājumam ir tiesisks spēks visās attiecīgajās
jurisdikcijās, un hipotēku vai reālnastu pienācīgi un
savlaicīgi reģistrē. Dokumenti atspoguļo pareizi
noformētu aizdevumu (t.i., ir izpildītas visas juridiskās
prasības, lai nodibinātu ķīlas tiesības). Līgums
par aizsardzību un tiesiskais process, uz ko tas balstīts, ļauj
kredītiestādei piemērotā termiņā realizēt
vērtību, ko satur aizsardzība. b) Īpašuma
vērtības pārbaude Īpašuma
vērtības pārbaudi veic bieži un vismaz reizi gadā. Ja
notikušas ievērojamas tirgus nosacījumu izmaiņas, šādu
pārbaudi veic biežāk. Lai pārbaudītu īpašuma
vērtību un identificētu nepieciešamību atkārtoti
novērtēt īpašumu, var izmantot statistiskas metodes.
Īpašumu novērtē neatkarīgi vērtētāji, ja pastāv
informācija, kas liecina par to, ka īpašuma vērtība var
būt ievērojami samazinājusies attiecībā pret
vispārējām tirgus cenām. Aizdevumiem, kas pārsniedz 3
miljonus EUR vai un 5 % no kredītiestādes pašu
līdzekļiem, nekustamo īpašumu vērtē neatkarīgs vērtētājs
vismaz vienu reizi trijos gados. „Neatkarīgs
vērtētājs” ir persona, kam ir vajadzīgā
kvalifikācija, spējas un pieredze, lai veiktu vērtēšanu, un
kas ir neatkarīga no procesa, kurā lemj par kredītu. c) Dokumentācija Dokumentāli skaidri
nosaka apdzīvojamā un komerciālā nekustamā
īpašuma veidus, ko kredītiestāde akceptē, un tās
aizdevumu politiku šajā ziņā. d) Apdrošināšana Kredītiestādei
ir procedūras, lai pārbaudītu, vai aizsardzībai
pieņemtais īpašums ir pienācīgi apdrošināts pret
bojājumu.
1.5.
Minimālās
prasības pircēju parādu atzīšanai par nodrošinājumu
9. Pircēju
parādus var atzīt tikai tad, ja ir izpildīti šādi
nosacījumi. a) Juridiskā
noteiktība i) Tiesiskais
mehānisms, ar kuru dod nodrošinājumu, ir stabils un efektīvs, un
tas nodrošina aizdevējam viennozīmīgas tiesības uz
ieņēmumiem. ii) Kredītiestādēm
jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai izpildītu
vietējās prasības attiecībā uz nodrošinājuma
īstenošanas iespējām. Jābūt sistēmai, ar kuru
aizdevējam var būt pirmās kārtas prasījums
attiecībā uz nodrošinājumu, un valsts lemj par to, vai šādi
prasījumi ir pakārtotiem attiecībā pret
priviliģētajiem kreditoriem, ko paredz tiesību aktu vai
ieviešanas noteikumos. iii) Kredītiestādes
ir veikušas pietiekošas juridiskas pārbaudes, kas apstiprina iespēju
piemērot nodrošinājuma līgumus visās attiecīgajās
jurisdikcijās. iv) Nodrošinājuma
līgumus pienācīgi dokumentē, un tajos paredz skaidru un
stabilu procedūru, kādā nodrošinājumu var savlaicīgi
saņemt. Kredītiestādes procedūras nodrošina, lai tiktu ievēroti
visi juridiskie nosacījumi, kas tiek prasīti, lai deklarētu
klienta saistību neizpildi un savlaicīgi saņemtu
nodrošinājumu. Aizņēmēja finansiālu grūtību
vai saistību neizpildes gadījumā kredītiestādei ir
juridiskas tiesības pārdot vai nodot pircēju parādus citam
personām bez pircēju parādu debitoru piekrišanas. b) Riska
pārvaldība i) Kredītiestādei
jābūt pareizam procesam, lai noteiktu ar pircēju parādiem
saistīto kredītrisku. Šāds process cita starpā ietver
sevī analīzi attiecībā uz aizņēmēja darījumiem
un ražošanu un to, ar kāda veida klientiem šim aizņēmējam
ir darījumi. Ja kredītiestāde paļaujas uz to, ka
aizņēmējs apliecina klientu kredītrisku,
kredītiestādei ir jāpārbauda aizņēmēja
kredīta prakse, lai pārliecinātos par tās pareizību un
ticamību. ii) Starpībai
starp riska darījumu un pircēju parādu vērtību
jāatspoguļo visi attiecīgie faktori, ieskaitot iekasēšanas
izmaksas, koncentrēšanos pircēju parādu portfeļa ietvaros,
ko ieķīlājis atsevišķs aizņēmējs, un
potenciālo tādas koncentrēšanās risku kredītiestādes
kopējo riska darījumu ietvaros, kas pārsniedz to, ko
kontrolē kredītiestādes vispārējā
metodoloģija. Kredītiestādei ir jāuztur konsekvents
uzraudzības process, kas ir pienācīgs attiecībā uz
pircēju parādiem. Tiek uzraudzīti kredītiestādes
novērotie kopējās koncentrēšanās limiti. Bez tam
regulāri tiek pārskatīta atbilstība aizņēmumu
līgumiem, vides ierobežojumiem un citām juridiskajām
prasībām. iii) Aizņēmēja
ieķīlātie pircēju parādi ir diversificēti, un
tiem nav nevajadzīgas korelācijas ar aizņēmēju. Ja
pastāv būtiska pozitīva korelācija, tad, nosakot
kopumā nodrošinājuma portfeļa robežas, ņem vērā
saistītos riskus. iv) Pircēju
parādus, kas izriet no personām, kas saistītas ar
aizņēmēju (ieskaitot meitasuzņēmumus un darbiniekus),
neatzīst par riska mazināšanu. v) Kredītiestādei
jābūt dokumentētam procesam, lai iekasētu pircēju
parādus krīzes situācijās. Attiecīgajiem
iekasēšanas mehānismiem jābūt arī tad, ja
aizņēmējs parasti ir pieejams kredītiestādei
attiecībā uz iekasēšanu.
1.6.
Minimālās
prasības cita lietiskā nodrošinājuma atzīšanai
10. Citu
lietisko nodrošinājumu var atzīt tikai tad, ja ir izpildīti
šādi nosacījumi. a) Ķīlas
līgumam ir tiesisks spēks saskaņā ar visiem
pastāvošajiem tiesību aktiem, un tas ļauj
kredītiestādei piemērotā termiņā realizēt īpašuma
vērtību. b) Kā
vienīgo izņēmumu pieļaujot 9. punkta
a) apakšpunkta ii) daļā minētos pirmās
kārtas prasījumus, ķīlai ir pieļaujamas tikai
pirmās kārtas aizturējuma tiesības vai maksājumi.
Kredītiestādei ir prioritāte pret visiem pārējiem
aizdevējiem attiecībā uz ieņēmumiem no
ķīlas. c) Īpašuma
vērtības pārbaudi veic bieži un vismaz reizi gadā. Ja
notikušas ievērojamas tirgus nosacījumu izmaiņas, šāda
pārbaude jāveic biežāk. d) Aizdevuma
līgumos iekļauj sīkus ķīlas aprakstus un sīki
nosaka veidu, kādā veic atkārtotu novērtēšanu, un
tās biežumu. e) Lietiskā
nodrošinājuma veidus, ko pieņem kredītiestāde, un kārtību
un praksi attiecībā uz katra ķīlas veida piemēroto
summu saistībā ar riska darījuma summu skaidri dokumentē
iekšējā kredīta kārtībā un procedūrās,
kas ir pieejamas izskatīšanai. f) Kredītiestādes
kredītpolitikas attiecībā uz darījumu struktūru
pievēršas attiecīgām ķīlas prasībām, kas
attiecas uz riska darījuma summu, spēju ātri realizēt
ķīlu, spēju objektīvi noteikt cenu vai tirgus
vērtību, to, cik bieži iespējams ātri iegūt
vērtību (ieskaitot profesionālu novērtējuma
apstiprināšanu), un nodrošinājuma vērtības
svārstīgumu. g) Gan
sākotnējā vērtēšanā, gan atkārtotajā
vērtēšanā pilnībā ņem vērā jebkādu
ķīlas bojāšanos vai novecošanos. Veicot vērtēšanu un
atkārtoto vērtēšanu, īpaša uzmanība
jāpievērš iespaidam, kādu laiks atstāj uz tādu
ķīlu, kam svarīgs modes vai laika aspekts. h) Kredītiestādei
jābūt tiesībām fiziski pārbaudīt īpašumu.
Tai ir kārtība un procedūras, kurās noteikts, ka tā
īsteno savas tiesības veikt fizisku pārbaudi. i) Kredītiestādei
jābūt procedūrām, lai pārbaudītu, vai
aizsardzībai pieņemtais īpašums ir pienācīgi
apdrošināts pret bojājumu.
1.7.
Minimālās
prasības, lai izpirkumnomas riska darījumus uzskatītu par
nodrošinātiem
11. Lai
riska darījumus, kas izriet no izpirkumnomas darījumiem, varētu
uzskatīt par nodrošinātiem pēc izpirkumnomā nodotā
īpašuma veida, jābūt ievērotiem šādiem
nosacījumiem. a) Ir
ievēroti nosacījumi, kas noteikti, attiecīgi, 8. vai
10. punktā attiecībā uz izpirkumnomā nodotā
īpašuma veida atzīšanai par nodrošinājumu; b) Aizdevējam
ir stabila riska pārvaldība, kurā ņem vērā
objekta atrašanās vietu, izmantošanas mērķus, vecumu un
plānoto nolietošanos. c) Pastāv
stabila tiesiskā sistēma, kas nosaka aizdevēja īpašumtiesības
pār objektu un viņa spēju savlaicīgi īstenot savas
īpašumtiesības; un d) starpības
apmērs starp fiziskā objekta nolietošanās pakāpi un
izpirkumnomas maksājumu amortizāciju nedrīkst pārsniegt
kredītriska mazināšanu attiecībā uz izpirkumnomā
nodoto objektu.
1.8.
Minimālās
prasības citas fondētās kredīta aizsardzības
atzīšanai
1.8.1.
Trešās puses
kredītiestādes kontos esoši naudas līdzekļi vai tās
turēti naudai pielīdzināmie instrumenti
12. Lai
pret 1. daļas 23. punktā minēto aizsardzību
varētu piemērot 3. daļas 80. punktā
paredzētā pieeja, tai jāatbilst šādiem nosacījumiem. a) Aizņēmēja
prasība pret trešās puses iestādi ir atklāti
ieķīlāta vai nodota aizdevējai kredītiestādei. b) Trešās
puses iestādei ir paziņots par ieķīlāšanu vai
nodošanu. c) Paziņojuma
rezultātā trešās puses iestāde var veikt maksājumus
vienīgi aizdevējai kredītiestādei vai citām pusēm
ar aizdevējas kredītiestādes atļauju. d) Ieķīlāšana
vai objekta nodošana ir beznosacījumu un neatceļama.
1.8.2.
Dzīvības
apdrošināšanas polises, kas ieķīlātas par labu
aizdevējai kredītiestādei.
13. Dzīvības
apdrošināšanas polises, kas ieķīlātas par labu
aizdevējai kredītiestādei, var atzīt tikai tad, ja ir
ievēroti šādi nosacījumi: a) apdrošināšanas
sabiedrību, kas veic dzīvības apdrošināšanu, var atzīt
par piemērotu nefondētas aizsardzības devēju
saskaņā ar 1. daļas 26. punktu; b) dzīvības
apdrošināšanas polise ir atklāti ieķīlāta par labu
aizdevējai kredītiestādei vai tai nodota; c) apdrošināšanas
sabiedrībai, kas veic dzīvības apdrošināšanu, ir
paziņots par ieķīlāšanu vai nodošanu, un
tādēļ tā nevar atcelt līgumu vai summas, kas
izmaksājamas saskaņā ar līgumu, izmaksāt bez
aizdevējas kredītiestādes atļaujas; d) polisei
jābūt deklarētai atpirkuma summai, kas ir nesamazināma
summa; e) aizdevējai
kredītiestādei jābūt tiesībām
aizņēmēja saistību neizpildes gadījumā
savlaicīgi anulēt polisi un saņemt atpirkuma summu; f) aizdevēja
kredītiestāde ir informēta par jebkādiem maksājumiem,
ko polises turētājs nav samaksājis par polisi; g) kredīta
aizsardzībai jābūt nodrošinātai visu aizdevuma termiņa
laiku; un h) ķīlas
prasībai jābūt juridiski realizējamai visās
attiecīgajās jurisdikcijās.
2.
Nefondēta
kredīta aizsardzība un kredītriskam piesaistītās
parādzīmes
2.1.
Prasības, kas ir
kopīgas garantijām un kredīta atvasinātajiem instrumentiem
14. Ievērojot
16. punkta noteikumus, kredīta aizsardzību, kas atvasināta
no garantijas vai kredīta atvasinātā instrumenta, var atzīt
tikai tad, ja ir ievēroti šādi nosacījumi. a) Kredīta
aizsardzība ir tieša. b) Kredīta
aizsardzības apmērs ir skaidri definēts un neapstrīdams. c) Kredīta
aizsardzības līgums nesatur tādus punktus, kuru izpildi
aizdevējs nevar tieši kontrolēt un kas: i) ļautu
aizsardzības devējam vienpusēji atcelt aizsardzību; ii) aizsargātā
riska darījuma kredīta kvalitātes pasliktināšanās
rezultātā palielinātu aizsardzības faktiskās izmaksas; iii) gadījumā,
ja sākotnējais parādnieks neizpilda kādus maksājumus,
kas tam jāveic, varētu panākt, ka aizsardzības devējam
nav pienākuma savlaicīgi veikt maksājumus; vai iv) varētu
ļaut aizsardzības devējam samazināt kredīta
aizsardzības termiņu. d) Tai
jābūt juridiski realizējamai visās attiecīgajās
jurisdikcijās.
2.1.1.
Prasības
attiecībā uz darbību
15. Kredītiestāde
pārliecinoši pierāda savai uzraudzības iestādei, ka tai ir
sistēmas, ar ko pārvaldīt iespējamo riska
koncentrēšanos, kas izriet no tā, ka kredītiestāde izmanto
garantijas vai kredīta atvasinātos instrumentus.
Kredītiestādei jāspēj demonstrēt, kā tās
stratēģija attiecībā uz kredīta atvasināto
instrumentu un garantiju izmantošanu mijiedarbojas ar tās kopējā
riska profila pārvaldību.
2.2.
Atbalsta garantijas no
suverēnām vienībām un citām valsts iestādēm
16. Ja
riska darījums ir aizsargāts ar garantiju, kas ir atbalsta garantija
no centrālās valdības, centrālās bankas, reģiona
pašvaldības vai tādas vietējās iestādes,
attiecībā uz kuru prasījumus saskaņā ar
78. līdz 83. pantu pielīdzina prasījumiem pret to
suverēno vienību, kuras jurisdikcijā tās izveidotas, no tādas
starptautiskās attīstības bankas, kam saskaņā ar
78. līdz 83. pantu piemēro nosacīto 0 % riska
pakāpi, vai no tādas valsts iestādes, attiecība uz kuru
prasījumus saskaņā ar 78. līdz 83. pantu
pielīdzina prasījumiem pret kredītiestādēm, tad riska
darījumu var pielīdzināt tādam, ko aizsargā ar
garantiju, ko sniedz minētā vienība, ja ir izpildīti
šādi nosacījumi: a) atbalsta
garantija aptver visus prasījuma riska elementus; b) gan
sākotnējā garantija, gan atbalsta garantija atbilst 14.,
15. un 17. punktā noteiktajām prasībām
attiecībā uz garantijām, izņemot to, ka atbalsta garantijai
nav jābūt tiešai; c) kompetentā
iestāde ir pārliecinājusies, ka segums ir stabils un ka
vēsturiski nekas neliecina par to, ka atbalsta garantijas segums
nebūtu vienlīdz efektīvs kā minētās vienības
tieša garantija.
2.3.
Papildu prasības
attiecībā uz garantijām
17. Garantijas
var atzīt tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi. a) Tiklīdz
iestājusies darījumu partnera saistību neizpilde/maksājumu
neizpilde, aizdevējai kredītiestādei ir tiesības
savlaicīgi vērsties pret garantijas devēju attiecībā
uz jebkurām summām, kas maksājamas pēc tā
prasījuma, attiecība uz kuru ir nodrošināta aizsardzība.
Garantijas devējam ir jāveic maksājums, nesaistot to ar
nosacījumiem, lai kredītiestāde vispirms vērstos pie paša
parādnieka. b) Garantija ir
skaidri dokumentāli noteiktas saistības, ko uzņēmies
garantijas devējs. c) Ievērojot
nākošajā teikumā izklāstīto, garantija sedz visa veida
maksājumus, kas parādniekam jāveic attiecībā uz
prasījumu. Ja no garantijas tiek izslēgti noteikti maksājumu
veidi, garantijas atzīto vērtību koriģē, lai
atspoguļotu ierobežoto segumu. 18. Tādu
garantiju gadījumā, kas dotas savstarpējo garantiju shēmu
kontekstā, ko šim nolūkam atzīst kompetentās iestādes,
vai ko nodrošina vai ka atbalsta garantiju sniedz vienības, kas
minētas 16. punktā, tad prasības, kas noteiktas
a) apakšpunktā, var uzskatīt par izpildītām, ja ir
izpildīts kāds no šiem nosacījumiem: a) kompetentās
iestādes ir pārliecinājušās, ka aizdevējai
kredītiestādei ir tiesības savlaicīgi saņemt no
garantijas devēja provizorisku maksājumu, kas
aprēķināts tā, lai atspoguļotu tās summas
aptuvenas aplēses, kāda ir ekonomiskajiem zaudējumiem, kas
varētu rasties aizdevējai kredītiestādei, ieskaitot
zaudējumus, kas izriet no procentu nemaksāšanas un citiem
maksājumu veidiem, ko aizņēmējs ir parādā,
proporcionāli garantijas segumam; b) kompetentās
iestādes ir pārliecinātas par garantijas zaudējumu
aizsardzības efektu, ieskaitot tādus zaudējumus, kas izriet no
procentu nemaksāšanas un citiem maksājumu veidiem, ko
aizņēmējs ir parādā.
2.4.
Papildu prasības
kredītu atvasinātajiem instrumentiem
19. Kredīta
atvasinātos instrumentus var atzīt tikai tad, ja ir izpildīti
šādi nosacījumi. a) Ievērojot
b) apakšpunktu, kredīta notikumi, kas uzskaitīti pie
kredīta atvasinatā instrumenta, ietver sevī vismaz šādus
notikumus: i) tādu
summu nemaksāšana, kas jāmaksā saskaņā ar bāzes
saistību nosacījumiem, kas ir spēkā šādas
nemaksāšanas brīdī (ar labvēlības periodu, kas cieši
saskan vai ir mazāks, neka labvēlības periods bāzes
saistībām); un ii) parādnieka
bankrots, maksātnespēja vai nespēja nomaksāt parādus,
vai parādu nemaksāšana vai rakstiska atzīšanās par
nespēju kopumā samaksāt parādus, kuriem pienāk
kārtējais maksājuma termiņš, un analoģiski notikumi; iii) bāzes
saistību pārstrukturēšana, kurā ietilpst pamatsummas,
procentu maksājumu vai apkalpošanas maksas norakstīšana vai
atlikšana, ka rezultātā veidojas kredīta zaudējumu notikums
(t.i., vērtības korekcija vai cits līdzīgs debeta postenis
peļņas un zaudējumu kontā). b) Ja kredīta
notikumi, kas uzskaitīti pie kredīta atvasinātā
instrumenta, neietver sevī bāzes saistību
pārstrukturēšanu, ka aprakstīts a) apakšpunkta trešajā
ievilkumā, kredīta aizsardzību tomēr var atzīt ka
tādu, kam samazināma atzīta vērtība, ka noteikts 3. daļas
84. punktā. c) Tādu
kredīta atvasināto instrumentu gadījumā, kas ļauj
veikt skaidrās naudas norēķinus, ir stabils
novērtēšanas process, lai ticami noteiktu zaudējumus. Paredz
skaidri noteiktu periodu, kurā iegūst bāzes saistību
novērtējumus pēc kredīta notikuma. d) Ja
norēķiniem ir nepieciešams, lai aizsardzības
pārdevējam būtu tiesības un iespējas pārnests
bāzes saistības uz aizsardzības devēju, tad bāzes
saistību noteikumi paredz, ka nedrīkst bez pamata atteikt
jebkādu nepieciešamo atļauju šādai pārnešanai. e) Skaidri nosaka
to pušu identitāti, kas atbild par noteikšanu, vai ir iestājies
kredīta noteikums. Par noteikšanu nav vienīga atbildība
aizsardzības pārdevējam. Aizsardzības pircējam ir
tiesības/iespējas informēt aizsardzības devēju par kredīta
notikuma iestāšanos. 20. Nesakritība
starp bāzes saistībām un atsauces saistībām pēc
kredīta atvasinātā instrumenta (t.i., saistības, ko
izmanto, lai noteiktu naudas norēķinu vērtību vai
izpildāmās saistības) vai starp bāzes saistībām
un saistībām, ko izmanto, lai noteiktu, vai ir iestājies
kredīta notikums, ir atļaujama vienīgi tad, ja ir ievēroti
šādi nosacījumi: a) atsauces
saistības vai, attiecīgā gadījumā, saistības, ko
izmanto, lai noteiktu, vai ir iestājies kredīta notikums, ir
tādas pašas kārtas vai zemākas kārtas, nekā bāzes
saistības; b) atsauces
saistībām vai, attiecīgā gadījumā,
saistībām, ko izmanto, lai noteiktu, vai ir iestājies
kredīta notikums, ir viens un tas pats parādnieks (t.i., tie izriet
no vienas un tās pašas juridiskās personas), un pastāv tiesiski
piemērojamas klauzulas, saskaņā ar kuru tiek atzīta
kāda parāda saistību nepildīšana, ja netiek pildītas
saistības, kas izriet no kāda cita šā parādnieka parāda.
3. daļa – Kredītriska
mazināšanas efekta aprēķināšana 1.
Ievērojot
4. līdz 6. daļas noteikumus, ja ir izpildīti
1. un 2. daļas noteikumi, var saskaņā ar šīs
daļas noteikumiem mainīt kārtību, kādā
aprēķina riska svērto vērtību 1. apakšiedaļas
78. līdz 83. panta ietvaros un riska svērto
vērtību un paredzamos zaudējumus 84. līdz 89. panta
ietvaros. 2.
Ar skaidrās naudas
līdzekļiem, vērtspapīriem vai precēm, ko
iegādājas, aizņemas vai saņem repo darījumā vai
vērtspapīru vai preču aizdevuma vai aizņēmuma
darījumā, rīkojas kā ar nodrošinājumu. 1. Fondētā
kredīta aizsardzība 1.1. Ar
kredītu saistītās parādzīmes. 3. Ieguldījumus
kredītiestāžu izdotajās ar kredītu saistītajās
parādzīmēs var uzskatīt par naudas ķīlu. 1.2. Bilances
posteņu savstarpēja dzēšana 4. Aizdevumi
un noguldījumi aizdevējā kredītiestādē, kam
piemēro bilances posteņu savstarpējo dzēšanu, ir
uzskatāmi par naudas ķīlu. 1.3. Savstarpējo
prasījumu dzēšanas jumta līgumi, kas attiecas uz repo
darījumiem/vērtspapīru aizdevumiem vai aizņēmumiem
un/vai citiem ar kapitāla tirgu saistītiem darījumiem 1.3.1. Pilnībā
pielāgotās riska darījuma vērtības
aprēķināšana (a) Uzraugu
noteikto svārstību korekciju pieejas vai pašu vērtējuma
svārstību korekciju pieejas izmantošana 5. Atbilstoši
12. līdz 22. punktam, aprēķinot “pilnībā
pielāgoto riska darījuma vērtību” (E*) riska darījumu
apmēriem, kam piemēro atbilstošu savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līgumu, kas attiecas uz repo
darījumiem/vērtspapīru aizdevumiem vai aizņēmumiem
un/vai citiem ar kapitāla tirgu saistītiem darījumiem,
piemērojamās svārstību korekcijas aprēķina
saskaņā ar tālāk norādīto, izmantojot vai nu
uzraugu noteikto svārstību korekciju pieeju vai pašu
vērtējuma svārstību korekciju pieeju, kā
izklāstīts 35. līdz 60. punktā par finanšu
ķīlu vispārējo metodi. Uz pašu vērtējuma pieejas
izmantošanu attiecina tos pašus nosacījumus un prasības, kādus
piemēro saskaņā ar finanšu ķīlu vispārējo
metodi. 6. Tīro
pozīciju katram vērtspapīru veidam aprēķina,
atņemot no saskaņā ar savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līgumu aizdoto, pārdoto vai piegādāto
attiecīgā veida vērtspapīru kopējās
vērtības saskaņā ar minēto līgumu aizņemto,
nopirkto vai saņemto attiecīgā veida vērtspapīru
kopējo vērtību. 7. Vērtspapīru
veids 6. punktā nozīmē vērtspapīrus, kurus izdod
viena un tā pati juridiskā persona, kuriem ir tā pati emisijas
diena, tas pats termiņš un uz kuriem attiecas tie paši noteikumi un tie
paši likvidācijas periodi, kā norādīts no 35. punkta
līdz 60. punktā. 8. Tīro
pozīciju katrā valūtā, kas nav savstarpējo
prasījumu dzēšanas jumta līguma norēķinu valūta,
aprēķina, no attiecīgajā valūtā izteikto
vērtspapīru, kas aizdoti, pārdoti vai piegādāti
saskaņā ar savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta
līgumu, kopējās vērtības, kas pievienota
saskaņā ar minēto līgumu aizdotajai vai
pārņemtajai naudas summai attiecīgajā valūtā,
atņemot attiecīgajā valūtā izteikto
vērtspapīru, kas aizņemti, nopirkti vai saņemti
saskaņā ar šo līgumu, kopējo summu, kas pievienota
saskaņā ar minēto līgumu aizņemtajai vai
saņemtajai naudas summai attiecīgajā valūtā. 9. Attiecīgajam
vērtspapīru veidam vai naudas pozīcijai atbilstošo no
svārstīguma izrietošo korekciju piemēro šā veida
vērtspapīru pozitīvajai vai negatīvajai tīrajai
pozīcijai. 10. No
svārstīguma izrietošo korekciju ārvalstu valūtu riskam (fx)
piemēro tīrajai pozitīvajai vai negatīvajai pozīcijai
katrā valūtā, kas nav savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līguma norēķinu valūta. 11. E*
aprēķina ar šādu formulu: E* = max {0,
[(∑(E) - ∑(C)) + ∑(|tīrā pozīcija katram
vērtspapīru veidam| x Hsec) + + (∑|Efx| x
Hfx)]} Ja riska
svērtās vērtības aprēķina saskaņā ar
78. – 83. pantu, E ir riska darījuma vērtība katram
atsevišķam līgumā noteiktam riska darījumu apmēram, ko
piemērotu, ja nebūtu kredīta aizsardzības. Ja riska
svērtās vērtības un sagaidāmās zaudējumu
vērtības aprēķina saskaņā ar 84. –
89. pantu, E ir riska darījuma vērtība katram
atsevišķam līgumā noteiktam riska darījumu apmēram, ko
piemērotu, ja nebūtu kredīta aizsardzības. C ir
vērtspapīru vai preču aizņēmuma, pirkuma vai
saņemtā apjoma vērtība, vai naudas aizņēmuma vai
saņemtā apjoma vērtība attiecībā uz katru
šādu riska darījuma apmēru. ∑(E) ir visu
līgumā paredzēto E summa. ∑(C) ir visu
līgumā paredzēto C summa. Efx ir
tīrā pozīcija (pozitīva vai negatīva)
attiecīgā valūtā, kura nav līguma norēķinu
valūta, ko aprēķina saskaņā ar 8. punktu. Hsec ir
attiecīgam vērtspapīru veidam atbilstoša no
svārstīguma izrietošā korekcija. Hfx ir no
svārstīguma izrietoša korekcija ārvalstu valūtu riskam. E* ir pilnībā
pielāgotā riska darījuma vērtība. (b) Uz
iekšējiem modeļiem balstītas pieejas izmantošana 12. Kā
alternatīvu uzraugu noteikto svārstību korekciju pieejas vai
pašu vērtējuma svārstību korekciju pieejas izmantošanai,
aprēķinot pilnībā pielāgoto riska darījuma
vērtību (E*), kas radusies, piemērojot atbilstošu
savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgumu, kas attiecas
uz repo darījumiem, vērtspapīru vai preču aizdevumiem vai
aizņēmumiem un/vai citiem ar kapitāla tirgu saistītiem
darījumiem, kas nav darījumi ar atvasinātiem instrumentiem,
kredītiestādēm var atļaut izmantot uz iekšējiem
modeļiem balstītu pieeju, kurā ņemta vērā
korelācijas ietekme starp vērtspapīru pozīcijām, uz
kurām neattiecas savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta
līgums, ka arī attiecīgo instrumentu likviditāte. Šajā
pieejā izmantotie iekšējie modeļi nodrošina aplēses par
iespējamām izmaiņām nenodrošinātajā riska
darījuma vērtībā (∑E - ∑C). 13. Kredītiestāde
var izvēlēties uz iekšējiem modeļiem balstītas pieejas
izmantošanu neatkarīgi no izvēles, kuru tā izdarījusi starp
standartizēto pieeju un IRP fondēto pieeju kredītriskam.
Tomēr, ja kredītiestāde vēlas izmantot uz iekšējiem
modeļiem balstītu pieeju, tai šī pieeja jāattiecina uz
visiem darījuma partneriem un vērtspapīriem, izņemot
nebūtiskus portfeļus, kam var izmantot uzraugu noteikto svārstību
korekciju pieeju vai pašu vērtējuma svārstību korekciju pieeju,
ka izklāstīts 5. – 11. punktā. 14. Uz
iekšējiem modeļiem balstīta pieeja ir pieejama
kredītiestādēm, kuras ir saņēmušas atzīšanu
iekšējam riska pārvaldīšanas modelim saskaņā ar
Direktīvas [93/6/EEK] V pielikumu. 15. Kredītiestādes,
kuru uzraudzības iestādes nav atzinušas šāda modeļa
izmantošanu saskaņā ar Direktīvu 93/6/EEK, var iesniegt
attiecīgām iestādēm pieprasījumu atzīt
iekšēju riska pārvaldīšanas modeli šo punktu nolūkā. 16. Kompetentās
iestādes piešķir atzīšanu tikai tad, ja kredītiestādes
riska vadības sistēma attiecība uz to risku
pārvaldību, kas rodas darījumiem, uz kuriem attiecas
savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgums, ir
konceptuāli nevainojama un to īsteno godprātīgi, un, jo
īpaši, ja izpildīti šādi kvalitatīvie standarti: (a) iekšējais
riska aprēķina modelis, ko izmanto iespējamā cenu
svārstīguma aprēķināšanai darījumiem, ir tieši
iekļauts iestādes ikdienas riska vadības procesā un ir
pamats pārskatam par riska darījumiem, ko gatavo iestādes
augstākai vadībai; (b) kredītiestādei
ir riska kontroles struktūrvienība, kas ir neatkarīga no
darījumu tirdzniecības struktūrvienībām un tieši
pakļauta augstākai vadībai. Šai struktūrvienībai
jāatbild par kredītiestādes riska vadības sistēmas
plānošanu un īstenošanu. Tā sastāda un analizē dienas
pārskatus par riska vadības modeļa rezultātiem un
attiecīgiem pozīciju ierobežojumu pasākumiem, kas jāveic; (c) riska kontroles
struktūrvienības sastādītos dienas pārskatus
pārskata tāda līmeņa vadība, kuras pilnvaras ir
pietiekamas, lai mazinātu gan ieņemtās pozīcijas, gan
arī iestādes kopējo risku; (d) kredītiestādei
ir pietiekams skaits darbinieku, kas ir kvalificēti izmantot
sarežģītus modeļus riska kontroles
struktūrvienībā; (e) kredītiestāde
ir izveidojusi procedūras, lai uzraudzītu un nodrošinātu atbilstību
iekšējai politikai, kas dokumentāri apstiprināta, un kontroli
attiecībā uz riska aprēķina sistēmas kopējo
darbību; (f) kredītiestādes
modeļiem ir pārbaudīta virzības uzskaite ar atbilstošu
riska aprēķina precizitāti, ko apliecina tās rezultātu
atpakaļejoša pārbaude, izmantojot vismaz viena gada datus; (g) kredītiestāde
bieži veic stingru stresa pārbaudes programmu, un augstākā
vadība pārskata šo pārbaužu rezultātus un atspoguļo
tos politikā un ierobežojumos, ko tā nosaka; (h) kredītiestādei
kā daļa no tās pastāvīga iekšējās
revīzijas procesa neatkarīgi jāpārskata tās riska
aprēķina sistēma. Šajā pārskatā jāaptver gan
darījumu tirdzniecības struktūrvienību, gan
neatkarīgās riska kontroles struktūrvienības darbības; (i) vismaz reizi
gadā kredītiestādei jāveic tās riska vadības
sistēmas pārskats. 17. Aprēķinot
iespējamās izmaiņas vērtībā, ievēro
šādu standartu minimumu: (a) iespējamo
izmaiņu vērtībā aprēķināšana vismaz ik
dienas; (b) pārskata
datu 99% uzticamība ar precizitāti līdz vienam ciparam (aiz
komata); (c) 5 dienu
likvidācijas periods, izņemot darījumiem, kas nav repo
darījumi vai vērtspapīru vai preču aizdevumi vai
aizņēmumu, kad izmanto 10 dienu likvidācijas periodu; (d) vēsturiska
apsekojuma periods vismaz vienu gadu, izņemot gadījumu, kad īsāku
apsekojuma periodu attaisno nozīmīgs pacēlums cenas
nestabilitātē; (e) atjauninājumi,
ko nosaka trīs mēnešu dati. 18. Kompetentās
iestādes pieprasa, lai iekšējais riska aprēķina modelis
aptvertu pietiekamu skaitu riska faktoru, lai savukārt aptvertu visu
reālās cenas risku. 19. Kompetentās
iestādes var ļaut kredītiestādēm riska
kategorijās un starp tām izmantot empīriskas korelācijas,
ja tās atzīst, ka iestādes korelāciju aprēķina
sistēma ir nevainojama un to īsteno godprātīgi. 20. Kredītiestādei,
kura izmanto iekšējo modeļu pieeju, pieprasa atpakaļejoši
pārbaudīt modeļa rezultātus, izmantojot 20 darījumu
partnerus lielu izlasi, ko nosaka reizi gadā. Šie darījumu partneri
ietver 10 vislielākos, ko kredītiestāde nosaka pati
saskaņā ar savu riska darījumu apmēra aprēķina
pieeju, un 10 citus, ko izvēlas nejauši. Kredītiestādei par
katru dienu un katru darījuma partneri ir jāsalīdzina
faktiskās izmaiņas riska darījumu vērtībā attiecībā
uz darījuma partneri 1 dienas mērogā ar aplēstajām
izmaiņām riska darījumu vērtībā, izmantojot
iekšējo modeļu pieeju, ko aprēķina kā
iepriekšējās darba dienas beigās. Izņēmums attiecas uz
katru novērojumu, kuram faktiskās izmaiņas riska darījumu
apmērā pārsniedz iekšējā modeļa aplēsi.
Atkarībā no izņēmumiem novērojumos attiecībā
uz 20 darījuma partneriem pēdējās 250 darba dienās
(kas ietver 5000 novērojumus), iekšējā modeļa aplēšu
rezultātus palielina, izmantojot 1. tabulā norādīto
reizinātāju. 1. tabula Zona || Izņēmumu skaits || Reizinātājs Zaļā zona || 0-99 || 1 || 100-119 || 1.13 || 120-139 || 1.17 Dzeltenā zona || 140-159 || 1.22 || 160-179 || 1.25 || 180-199 || 1.28 Sarkanā zona || 200 vai vairāk || 1.33 Veicot atpakaļejošo
pārbaudi, kredītiestāde apstiprina, ka izņēmumi
nekoncentrējas tās riska darījumu apmēros
attiecībā uz vienu vai vairākiem darījuma partneriem. 21. Pilnībā
pielāgoto riska darījuma vērtību (E*)
kredītiestādēm, kuras izmanto iekšējo modeļu pieeju,
aprēķina ar šādu formulu: E* = max {0,
[(∑(E) - ∑(C)) + (iekšējo modeļu aplēšu
rezultāts x atbilstošs reizinātājs)]} Ja riska svērtās
vērtības aprēķina saskaņā ar 78. – 83. panta
1. apakšiedaļu, E ir riska darījuma vērtība katram
atsevišķam līgumā noteiktam riska darījumu apmēram, ko
piemērotu, ja nebūtu kredīta aizsardzības. Ja riska
svērtās vērtības un sagaidāmās zaudējumu
vērtības aprēķina saskaņā ar 84. –
89. pantu, E ir riska darījuma vērtība katram
atsevišķam līgumā noteiktam riska darījumu apmēram, ko
piemērotu, ja nebūtu kredīta aizsardzības. C ir
vērtspapīru vai preču aizņēmuma, pirkuma vai
saņemtā apjoma pašreizējā tirgus vērtība, vai
naudas aizņēmuma vai saņemtā apjoma vērtība
attiecībā uz katru šādu riska darījumu apmēru. ∑(E) ir visu
līgumā paredzēto E summa ∑(C) ir visu
līgumā paredzēto C summa. 22. Aprēķinot
kapitāla prasības, izmantojot iekšējos modeļus,
kredītiestādes izmanto iepriekšējās darba dienas
modeļa rezultātu. 1.3.2. Riska
svērtās vērtības un paredzamo zaudējumu summu
aprēķināšana repo darījumiem un/vai vērtspapīru
vai preču aizdevumiem vai aizņēmumiem un/vai citiem ar
kapitāla tirgu saistītiem darījumiem, uz ko attiecas
savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgumi Standartizētā
pieeja 23. E*,
kuru aprēķina saskaņā ar 5. – 22. punktu, ņem par
riska darījuma vērtību riska darījumu apmēram ar
darījuma partneri, kā pamatā ir darījumi, uz kuriem
attiecas savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgums
80. panta nolūkā. IRP fondētā
pieeja 24. E*,
kuru aprēķina saskaņā ar 5. – 22. punktu, ņem par
riska darījuma vērtību riska darījumu apmēram ar
darījuma partneri, kā pamatā ir darījumi, uz kuriem
attiecas savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgums VII
pielikuma nolūkā. 1.4. Finanšu
ķīla 1.4.1. Finanšu
ķīlu vienkāršā metode 25. Finanšu
ķīlu vienkārša metode ir pieejama tikai tad, ja riska
svērto vērtību aprēķina saskaņā ar 78. –
83. pantu. Kredītiestāde vienlaicīgi neizmanto gan finanšu
ķīlu vienkāršo metodi, gan finanšu ķīlu
vispārējo metodi. Novērtēšana 26. Atbilstoši
šai metodei atzītai finanšu ķīlai piešķir
vērtību, kas ir vienāda ar tās tirgus vērtību,
kura noteikta saskaņā ar 2. daļas 6. punktu. Riska svērtās
vērtības aprēķināšana 27. Nosacīto
riska pakāpi, kuru saskaņā ar 78. – 83. pantu
piemērotu, ja aizdevējam būtu tiešs riska darījums ar
ķīlas instrumentu, piemēro tām prasību
daļām, kuras ir nodrošinātas ar atzītās ķīlas
tirgus vērtību. Nodrošinātās daļas nosacītā
riska pakāpe ir vismaz 20 %, izņemot gadījumus, kas
noteikti 28. – 30. punktā. Riska darījumu apmēra
atlikusī daļa saņem nosacīto riska pakāpi, ko
piemērotu nenodrošinātam riska darījumu apmēram ar
darījuma partneri saskaņā ar 78. - 83. pantu. Repo darījumi un
vērtspapīru aizdevumi vai aizņēmumi 28. Nosacīto
riska pakāpi 0 % vērtībā piemēro riska
darījumu apmēra nodrošinātajai daļai, kā pamatā
ir darījumi, kuri atbilst 59. un 60. punktā
uzskaitītajiem kritērijiem. Ja darījuma partneris nav galvenais
tirgus dalībnieks, piemēro 10 % nosacīto riska pakāpi. Darījumi ar
ārpusbiržas (OTC) atvasinājumiem, uz ko attiecas ik dienas
novērtējums pēc tirgus cenas 29. Nosacīto
riska pakāpi 0 % vērtībā atbilstoši nodrošinājuma
pakāpei piemēro riska darījumu vērtībām, kuras
saskaņā ar III pielikumu nosaka atvasinātajiem instrumentiem,
kas uzskaitīti IV pielikuma un kam piemēro ik dienas
novērtējumu pēc tirgus cenas, kuri nodrošināti ar naudu vai
naudai pielīdzināmiem instrumentiem, ja nav valūtu
nesakritības. Nosacīto riska pakāpi 10 %
vērtībā līdz nodrošinājuma pakāpei piemēro
tādu darījumu riska darījumu vērtībām, kuri
nodrošināti ar centrālo valdību vai centrālo banku
emitētiem parāda vērtspapīriem, kuriem saskaņā ar
78. - 83. pantu piešķirta 0 % nosacītā riska
pakāpe. Šā punkta
vajadzībām uzskata, ka „centrālo valdību vai centrālo
banku emitēti parāda vērtspapīri” ietver (a) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas reģionālās vai
vietējās varas iestādes, ar kurām riska darījumus
pielīdzina riska darījumiem ar centrālo valdību, kuras
jurisdikcijā tās atrodas saskaņā ar 78. – 83. pantu; (b) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas starptautiskās
attīstības bankas, kurām piemēro 0 % nosacīto
riska pakāpi saskaņā ar 78. – 83. pantu vai tā
nolūkā; (c) parāda
vērtspapīrus, ko emitējušas starptautiskas organizācijas, kurām
piešķir 0 % nosacīto riska pakāpi saskaņā ar 78.
- 83. pantu. Citi darījumi 30. Nosacīto
riska pakāpi 0 % vērtībā var piemērot tad, ja
riska darījumu apmērs un ķīla ir izteikti tajā
pašā valūtā un (a) ķīla
ir nauda noguldījumā vai naudai pielīdzināms instruments,
vai arī (b) ķīla
ir tādu parāda vērtspapīru veidā, ko emitējušas
centrālās valdības vai centrālās bankas, kas var
pretendēt uz 0 % nosacīto riska pakāpi saskaņā ar
78. – 83. pantu, un tās tirgus vērtība ir diskontēta
par 20 %. Šā punkta
vajadzībām uzskata, ka „centrālo valdību vai centrālo
banku emitēti parāda vērtspapīri” ietver parāda
vērtspapīrus, kas norādīti iepriekšējā
pozīcijā. 1.4.2. Finanšu
ķīlu vispārējā metode 31. Novērtējot
finanšu ķīlu, lai piemērotu finanšu ķīlu
vispārējo metodi, ķīlas tirgus vērtībai
piemēro „no svārstīguma izrietošas korekcijas”, kā
izklāstīts tālāk 35. – 60. punktā, ņemot
vērā cenas nestabilitāti. 32. Ievērojot
valūtu nesakritības novēršanu darījumos ar ārpusbiržas
(OTC) atvasinājumiem, kā izklāstīts 33. punktā,
ja ķīla ir izteikta valūtā, kura atšķiras no
valūtas, kurā ir izteikts atbilstošais riska darījumu
apmērs, ķīlai atbilstošajai no svārstīguma
izrietošajai korekcijai pievieno korekciju, kura atspoguļo valūtas
svārstīgumu, kā izklāstīts 35. – 60. punktā.
33. Ja
ir nesakritība starp ķīlas valūtu un norēķinu
valūtu, attiecībā uz darījumiem ar ārpusbiržas (OTC)
atvasinājumiem, uz ko attiecas saskaņā ar III pielikumu
kompetentu iestāžu atzīti savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līgumi, piemēro no svārstīguma
izrietošu korekciju, kura atspoguļo valūtas svārstīgumu.
Pat tad, ja darījumos, uz kuriem attiecas savstarpējo prasījumu
dzēšanas jumta līgums, ir iesaistītas vairākas
valūtas, piemēro tikai vienu no svārstīguma izrietošu
korekciju. (a) Koriģēto
vērtību aprēķināšana 34. Ķīlas
no svārstīguma izrietoši koriģēto vērtību, kas ir
jāņem vērā, aprēķina šādi visiem
darījumiem, izņemot tos darījumus, uz kuriem attiecas
atzīti savstarpējo prasījumu dzēšanas jumta līgumi,
kuriem ir jāpiemēro 5. – 24. punktā izklāstītie
noteikumi: CVA = C x
(1-HC-HFX) Riska darījuma no
svārstīguma izrietoši koriģēto vērtību, kas ir
jāņem vērā, aprēķina šādi: EVA = E x
(1+HE), un darījumiem ar ārpusbiržas (OTC)
atvasinājumiem EVA = E. Riska darījuma
pilnībā pielāgoto vērtību, kurā ņemts
vērā gan svārstīgums, gan risku mazinoša ietekme,
aprēķina šādi: E* = max {0, [EVA -
CVAM]}, kur E ir riska darījuma
vērtība, kāda būtu noteikta attiecīgi
saskaņā ar 78. – 83. pantu vai 84. – 89. pantu, ja riska
darījuma apmērs netiktu nodrošināts. EVA ir no
svārstīguma izrietoši pielāgotā riska darījuma
vērtība. CVA ir no
svārstīguma izrietoši pielāgotā ķīlas
vērtība. CVAM ir CVA
, kas ir turpmāk pielāgota, novēršot jebkādu termiņu
nesakritību saskaņā ar 4. daļas noteikumiem. HE ir no
svārstīguma izrietoša korekcija, kas attiecināma uz riska
darījumu apmēru (E), kuru aprēķina saskaņā ar 35.
– 60. punktu. HC ir no
svārstīguma izrietoša korekcija, kas attiecināma uz
ķīlu, kuru aprēķina saskaņā ar 35. – 60. punktu. HFX ir no
svārstīguma izrietoša korekcija, kas attiecināma uz valūtu
nesakritību, kuru aprēķina saskaņā ar 35. – 60.
punktu. E* ir riska
darījuma pilnībā pielāgotā vērtība,
kurā ņemts vērā gan svārstīgums, gan risku
mazinoša ietekme. (b) Piemērojamo
no svārstīguma izrietošo korekciju aprēķināšana 35. No
svārstīguma izrietošās korekcijas var aprēķināt
divējādi: pēc uzraugu noteikto svārstību korekciju
pieejas un pēc pašu vērtējuma svārstību korekciju
pieejas („pašu vērtējuma” pieejas). 36. Kredītiestāde
var izvēlēties izmantot uzraugu noteikto svārstību
korekciju pieeju vai pašu vērtējuma pieeju neatkarīgi no
izvēles, ko tā izdarījusi starp 78. – 83. pantu un 84. –
89. pantu riska svērtās vērtības aprēķināšanai.
Tomēr, ja kredītiestādes vēlas izmantot pašu
vērtējuma pieeju, tām šī pieeja ir jāattiecina uz visu
instrumentu veidu diapazonu, izņemot nebūtiskus portfeļus, kam
var izmantot uzraugu noteikto svārstību korekciju pieeju. Ja ķīlu veido
vairāki atzīti posteņi, no svārstīguma izrietošā
korekcija ir , kur ai
ir posteņa attiecība pret ķīlu kopumā un Hi
ir no svārstīguma izrietošā korekcija, kas ir piemērojama
šim postenim. (i) Uzraugu
noteiktās svārstību korekcijas 37. No
svārstīguma izrietošās korekcijas, kas ir jāpiemēro
saskaņā ar uzraugu noteikto svārstību korekciju pieeju
(ievērojot pārvērtēšanu ik dienas), ir tādas, kā
parādīts 2. - 5. tabulā. NO
SVĀRSTĪBĀM IZRIETOŠĀS KOREKCIJAS 2. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe, ar kuru saistīts parāda vērtspapīra kredīta novērtējums || Atlikušais termiņš || No svārstībām izrietošās korekcijas parāda vērtspapīriem, ko emitējušas 1. daļas 7. punkta b) apakšpunktā aprakstītās juridiskās personas || No svārstībām izrietošās korekcijas parāda vērtspapīriem, ko emitējušas 1. daļas 7. punkta c) un d) apakšpunktā aprakstītās juridiskās personas || || 20 dienu likvidācijas periods (%) || 10 dienu likvidācijas periods (%) || 5 dienu likvidācijas periods (%) || 20 dienu likvidācijas periods (%) || 10 dienu likvidācijas periods (%) || 5 dienu likvidācijas periods (%) 1 || > 1 gads || 0.707 || 0.5 || 0.354 || 1.414 || 1 || 0.707 || > 1 ≤ 5 gadi || 2.828 || 2 || 1.414 || 5.657 || 4 || 2.828 || > 5 gadi || 5.657 || 4 || 2.828 || 11.314 || 8 || 5.657 2-3 || ≤ 1 gads || 1.414 || 1 || 0.707 || 2.828 || 2 || 1.414 || > 1 ≤ 5 gadi || 4.243 || 3 || 2.121 || 8.485 || 6 || 4.243 || > 5 gadi || 8.485 || 6 || 4.243 || 16.971 || 12 || 8.485 4 || ≤ 1 gads || 21.213 || 15 || 10.607 || N/A || N/A || N/A || > 1 ≤ 5 gadi || 21.213 || 15 || 10.607 || N/A || N/A || N/A || > 5 gadi || 21.213 || 15 || 10.607 || N/A || N/A || N/A 3. tabula Kredīta kvalitātes pakāpe, ar kuru saistīts īstermiņa parāda vērtspapīra kredīta novērtējums || No svārstībām izrietošās korekcijas parāda vērtspapīriem, ko emitējušas 1. daļas 7. punkta b) apakšpunktā aprakstītās juridiskās personas ar īstermiņa kredīta novērtējumiem || No svārstībām izrietošās korekcijas parāda vērtspapīriem, ko emitējušas 1. daļas 7. punkta c) un d) apakšpunktā aprakstītās juridiskās personas ar īstermiņa kredīta novērtējumiem || 20 dienu likvidācijas periods (%) || 10 dienu likvidācijas periods (%) || 5 dienu likvidācijas periods (%) || 20 dienu likvidācijas periods (%) || 10 dienu likvidācijas periods (%) || 5 dienu likvidācijas periods (%) 1 || 0.707 || 0.5 || 0.354 || 1.414 || 1 || 0.707 2-3 || 1.414 || 1 || 0.707 || 2.828 || 2 || 1.414 4. tabula Citi ķīlu vai riska darījumu veidi || 20 dienu likvidācijas periods (%) || 10 dienu likvidācijas periods (%) || 5 dienu likvidācijas periods (%) Galvenā indeksa pašu kapitāls, galvenā indeksa konvertējamās obligācijas || 21.213 || 15 || 10.607 Cits pašu kapitāls vai konvertējamās obligācijas atzītas biržas sarakstā || 35.355 || 25 || 17.678 Nauda || 0 || 0 || 0 Zelts || 21.213 || 15 || 10.607 5. tabula No svārstīguma izrietoša korekcija valūtu nesakritībai 20 dienu likvidācijas periods (%) || 20 dienu likvidācijas periods (%) || 5 dienu likvidācijas periods (%) 11.314 || 8 || 5.657 38. Likvidācijas
periods nodrošinātiem aizdevumiem ir 20 darba dienas. Likvidācijas
periods repo darījumiem (izņemot to, ciktāl šādi
darījumi ietver preču vai garantēto tiesību
attiecībā uz precēm nodošanu) un vērtspapīru
aizdevumiem vai aizņēmumiem ir 5 darba dienas. Likvidācijas
periods citiem ar kapitāla tirgu saistītiem darījumiem ir 10
darba dienas. 39. Kredīta
kvalitātes pakāpe, ar kuru ir saistīts parāda
vērtspapīra kredīta novērtējums, 2. -
5. tabulā un 40. - 42. punktā ir kredīta kvalitātes
pakāpe, kuru kompetentās iestādes nosaka kā saistāmu
ar ārējo kredīta novērtējumu saskaņā ar 78.
– 83. pantu. Šajā nolūkā piemēro arī
1. daļas 10. punktu. 40. Neatbilstošiem
vērtspapīriem, kurus aizdod vai pārdod repo darījumos vai
vērtspapīru aizdevumos vai aizņēmumos, no
svārstīguma izrietošā korekcija ir tāda pati, kā
ārpus oficiālā saraksta esošiem kapitāla vērtspapīriem
atzītā biržā. 41. Atbilstošām
vienībām ieguldījumu fondos no svārstīguma izrietošā
korekcija ir visaugstākā no svārstīguma izrietošā
korekcija, kādu, ņemot vērā darījuma likvidācijas
periodu, kā precizēts 38. punktā, piemērotu
jebkāda veida aktīviem, kuros fondam ir tiesības veikt
ieguldījumus. 42 Iestāžu
emitētiem parāda vērtspapīriem, kam nav piešķirts
kredītreitings un kuri atbilst 1. daļas 8. punktā
minētajiem piemērotības kritērijiem, no
svārstīguma izrietošā korekcija ir tāda pati, kā
vērtspapīriem, kurus emitē iestādes vai uzņēmumi
ar ārējo kredīta novērtējumu, kas saistāms ar
2. vai 3. kvalitātes pakāpi. (ii) No
svārstīguma izrietošo korekciju pašu novērtējums 43. Kompetentās
iestādes var atļaut iestādēm, kuras atbilst 48. –
57. punktā izklāstītajām prasībām, izmantot
pašu novērtējumu, aprēķinot no svārstīguma
izrietošās korekcijas, kas piemērojamas ķīlai un riska
darījumiem. 44. Ja
parāda vērtspapīriem ir atzītas ārējās
kredītu novērtēšanas iestādes piešķirts kredīta
novērtējums, kas ir līdzvērtīgs ieguldījumu
pakāpei vai labāks, kompetentās iestādes var atļaut
kredītiestādēm aprēķināt no svārstīguma
izrietošās korekcijas katrai vērtspapīru kategorijai. 45. Nosakot
attiecīgās kategorijas, kredītiestādes ņem
vērā vērtspapīra emitenta veidu, vērtspapīru
ārējo kredīta novērtējumu, to atlikušo termiņu un
to mainīto termiņu. Svārstīguma aplēsēm ir
jāraksturo vērtspapīri, kurus kredītiestāde
iekļāvusi attiecīgajā kategorijā. 46. Parāda
vērtspapīriem, kam ir atzītas ārējās kredītu
novērtēšanas iestādes piešķirts kredīta
novērtējums, kas ir līdzvērtīgs zemākam
līmenim par ieguldījumu pakāpi, un citām
piemērotām ķīlām no svārstīguma
izrietošās korekcijas ir jāaprēķina katram postenim
atsevišķi. 47. Kredītiestādēm,
kuras izmanto pašu novērtējuma pieeju, ķīlas
svārstīgums vai ārvalstu valūtu nesakritība ir
jāaplēš, neņemot vērā nekādu korelāciju
starp nenodrošināto riska darījumu, ķīlu un/vai maiņas
kursiem. Kvantitatīvie
kritēriji 48. Aprēķinot
no svārstīguma izrietošās korekcijas, izmanto pārskata datu
99 % uzticamību ar precizitāti līdz vienam ciparam (aiz komata). 49. Likvidācijas
periods nodrošinātiem aizdevumiem ir 20 darba dienas; repo
darījumiem, izņemot to, ciktāl šādi darījumi ietver
preču vai garantēto tiesību attiecībā uz precēm
nodošanu, un vērtspapīru aizdevumiem vai aizņēmumiem tas ir
5 darba dienas; un 10 darba dienas citiem ar kapitāla tirgu
saistītiem darījumiem. 50. Kredītiestādes
var izmantot no svārstīguma izrietošo korekciju skaitļus, kas
aprēķināti īsākiem vai garākiem likvidācijas
periodiem, kas ir aprēķināti, pamatojoties uz 49. punktā
minēto likvidācijas periodu attiecīgajam darījuma veidam,
izmantojot laika kvadrātsaknes formulu: kur TM ir
attiecīgais likvidācijas periods; HM ir no
svārstīguma izrietošā korekcija attiecīgajā
likvidācijas periodā; HN ir no
svārstīguma izrietošā korekcija, kuras pamatā ir likvidācijas
periods TN. 51. Kredītiestādes
ņem vērā zemākas kvalitātes aktīvu
nelikviditāti. Likvidācijas periodu pielāgo augšup
gadījumos, kad ir šaubas par ķīlas likviditāti. Tās
arī konstatē, ja vēsturiskie dati norāda pārāk
zemu iespējamo svārstīgumu, piemēram,
piesaistītās valūtas gadījumā. Šādiem
gadījumiem piemēro stresa scenāriju. 52. Vēsturiskā
apsekojuma periods (izlases periods) no svārstīguma izrietošo
korekciju aprēķināšanai ir vismaz viens gads.
Kredītiestādēm, kuras vēsturiskā apsekojuma periodam
izmanto svērumu shēmu vai citas metodes, efektīvais apsekojuma
periods ir vismaz viens gads (proti, atsevišķu apsekojumu vidējā
svērtā laika aizture ir ne mazāk kā 6 mēneši).
Kompetentās iestādes var arī pieprasīt
kredītiestādei aprēķināt tās no
svārstīguma izrietošās korekcijas, izmantojot īsāku
apsekojuma periodu ja, pēc kompetento iestāžu ieskatiem, to attaisno
nozīmīgs pacēlums cenas nestabilitātē. 53. Kredītiestādes
atjaunina savus datus ne retāk kā reizi trijos mēnešos, kā
arī pārvērtē tos ikreiz, kad tirgus cenas ir pakļautas
būtiskām izmaiņām. Tas nozīmē, ka no
svārstīguma izrietošās korekcijas aprēķina vismaz
reizi trijos mēnešos. Kvalitatīvie
kritēriji 54. Svārstīguma
aplēses izmanto kredītiestādes ikdienas riska vadības
procesā, tostarp saistībā ar tās iekšējiem riska
darījumu apmēra ierobežojumiem. 55. Ja
likvidācijas periods, ko kredītiestāde izmanto savā
ikdienas riska vadības procesā, ir garāks nekā šajā
daļā noteikts attiecīgajam darījuma veidam,
kredītiestādes no svārstīguma izrietošās korekcijas
aprēķina augšupvērsti saskaņā ar 50. punktā
norādīto laika kvadrātsaknes formulu. 56. Kredītiestāde
ir izveidojusi procedūras, lai uzraudzītu un nodrošinātu
atbilstību iekšējai politikai, kas dokumentāri
apstiprināta, un kontroli no svārstīguma izrietošo korekciju
aplēšu sistēmas darbībai un šādu aplēšu
iestrādāšanai tās riska vadības procesā. 57. Kredītiestādes
no svārstīguma izrietošo korekciju aplēšu sistēmas
neatkarīgu pārskatu regulāri veic pašas kredītiestādes
iekšējās revīzijas procesā. Vismaz reizi gadā tiek
pārskatīta visa sistēma no svārstīguma izrietošo
korekciju aprēķināšanai un šo aplēšu
iestrādāšanai tās riska vadības procesā, un tajā
aplūko vismaz šādus aspektus: (a) no
svārstīguma izrietošo korekciju aplēšu iestrādāšana
ikdienas riska vadības procesā; (b) visu
nozīmīgo izmaiņu no svārstīguma izrietošo korekciju
aprēķina procesā apstiprināšana; (c) no
svārstīguma izrietošo korekciju aprēķina sistēmas
vadībā izmantoto datu avotu konsekvences, savlaicīguma un
ticamības, ieskaitot šādu datu avotu neatkarību, pārbaude; (d) svārstīguma
pieņēmumu precizitāte un atbilstība. (iii) No
svārstīguma izrietošo korekciju augšupvērsts aprēķins 58. No
svārstīguma izrietošās korekcijas, kas minētas 37. – 42.
punktā, ir no svārstīguma izrietošās korekcijas, kuras ir
jāpiemēro ikdienas pārvērtējumam. Līdzīgi,
ja kredītiestāde izmanto no svārstīguma izrietošo korekciju
pašu novērtējumu saskaņā ar 43. – 57. punktu, tās
vispirms ir jāaprēķina, pamatojoties uz ikdienas
pārvērtējumu. Ja pārvērtēšana notiek retāk
nekā reizi dienā, piemēro lielākas no svārstīguma
izrietošās korekcijas. Tās aprēķina, augšupvērsti
aprēķinot no svārstīguma izrietošo korekciju ikdienas
pārvērtējumu, izmantojot šādu laika kvadrātsaknes
formulu: kur H ir
piemērojamā no svārstīguma izrietošā korekcija HM ir no
svārstīguma izrietošā korekcija, ja notiek ikdienas
pārvērtēšana NR ir
faktiskais darba dienu skaits starp pārvērtēšanām TM ir
likvidācijas periods attiecīgajam darījuma veidam. (iv) Nosacījumi
0 % no svārstīguma izrietošās korekcijas piemērošanai 59. Saistībā
ar repo darījumiem un vērtspapīru aizdevumiem vai
aizņēmumiem, ja kredītiestāde izmanto uzraugu noteikto
svārstību korekciju pieeju vai pašu vērtējuma
svārstību korekciju pieeju un ja ir ievēroti a) līdz h)
apakšpunktā izklāstītie nosacījumi, kompetentās
iestādes var atļaut kredītiestādēm nepiemērot no
svārstīguma izrietošās korekcijas, ko aprēķina
saskaņā ar 35. – 58. punktu, un to vietā piemērojot 0 %
no svārstīguma izrietošo korekciju. Šī iespēja nav pieejama
attiecībā uz kredītiestādēm, kuras izmanto
iekšējo modeļu pieeju, kas minēta 12. – 22. punktā. (a) Gan riska
darījums, gan ķīla ir nauda vai vērtspapīri, uz kuriem
attiecas 1. daļas 7. punkta b) apakšpunkts. (b) Gan riska
darījums, gan ķīla ir izteikti tajā pašā
valūtā. (c) Vai nu
darījuma termiņš nav ilgāks par vienu dienu, vai arī riska
darījumam un ķīlai katru dienu piemēro
novērtējumu pēc tirgus cenas vai maržas pārskatīšanu. (d) Uzskata, ka
laiks starp pēdējo ķīlas novērtējumu pēc
tirgus cenas pirms tam, kad darījuma partneris nav pārskatījis
maržu, un ķīlas likvidāciju ir ne vairāk kā
četras darba dienas. (e) Darījumu
īsteno norēķinu sistēmā, kas ir droša sistēma
šāda veida darījumam. (f) Dokumenti, kas
attiecas uz līgumu, ir standarta tirgus dokumenti repo darījumiem vai
vērtspapīru aizdevumiem, vai aizņēmumiem saistībā
ar attiecīgajiem vērtspapīriem. (g) Ja
darījumu regulē dokumenti, kuros precizēts, ka tad, ja
darījuma partneris neizpilda saistības nodrošināt naudu vai
vērtspapīrus, vai nodrošināt maržu, vai citādi nepilda
saistības, darījums ir tūlīt pārtraucams. (h) Kompetentās
iestādes uzskata darījuma partneri par „galveno tirgus
dalībnieku”. Galvenie tirgus dalībnieki var ietvert šādas
juridiskas personas: –
juridiskās personas,
kas minētas 1. daļas 7. panta b) apakšpunktā, ar
kurām veiktajiem riska darījumiem saskaņā ar 78. –
83. pantu piešķir 0 % nosacīto riska pakāpi, –
iestādes, –
citas finanšu
sabiedrības (tostarp apdrošināšanas sabiedrības), ar kurām
veiktajiem riska darījumiem saskaņā ar 78. – 83. pantu piešķir
20 % nosacīto riska pakāpi, ja kredītiestādēm,
kuras aprēķina riska svērto vērtību un paredzamās
zaudējumu summas, nav atzītas ārējās kredītu
novērtēšanas iestādes piešķirta kredīta
novērtējuma un ja tās iekšēji ir novērtētas
kā tādas, kurām ir saistību nepildīšanas
varbūtība, kas ir līdzvērtīga tai, kura ir
saistāma ar kompetento iestāžu noteiktu ārējo kredītu
novērtēšanas iestāžu piešķirtiem kredīta novērtējumiem,
kas ir saistāmi ar kredīta kvalitātes 2. vai
augstāku pakāpi saskaņā ar noteikumiem par nosacīto
riska pakāpi riska darījumiem ar uzņēmumiem
saskaņā ar 78. – 83. pantu, –
regulēti
ieguldījumu fondi, uz kuriem attiecas kapitāla vai
parādsaistību koeficienta prasības, –
regulēti pensiju
fondi un –
atzītas
klīringa organizācijas. 60. Ja
kompetenta iestāde atļauj piemērot 59. punktā
izklāstīto režīmu repo darījumiem vai vērtspapīru
aizdevumiem vai aizņēmumiem ar vērtspapīriem, kurus
emitējusi tās valsts valdība, tad citas kompetentās
iestādes var izvēlēties atļaut to jurisdikcijā
esošajām kredītiestādēm pieņemt tādu pašu pieeju
tiem pašiem darījumiem. (c) Riska
svērtās vērtības un paredzamo zaudējumu summas
aprēķināšana Standartizētā
pieeja 61. E*,
ko aprēķina saskaņā ar 34. punktu, uzskata par riska
darījuma vērtību 80. panta nolūkā. IRP fondētā
pieeja 62. LGD*
(zaudējumi, kas var rasties saistību nepildīšanas
gadījumā), ko aprēķina saskaņā ar šo punktu,
uzskata par LGD VII pielikuma nolūkā. LGD* = Max {0, LGD x
[(E*/E]} kur LGD ir zaudējumi,
kas var rasties saistību nepildīšanas gadījumā, kurus saskaņā
ar 84. – 89. pantu piemērotu riska darījumam, ja riska
darījums nebūtu nodrošināts, E ir riska darījuma
vērtība saskaņā ar 84. – 89. pantu, E*, kas
aprēķināts saskaņā ar 34. punktu. 1.5. Cita
piemērota ķīla 84. - 89. pantam 1.5.3. Novērtēšana (a) Nekustamā
īpašuma ķīla 63. Īpašumu
tirgus vērtības apmērā vai zemāk novērtē
neatkarīgs vērtētājs. Savukārt tajās
dalībvalstīs, kuras likumos vai noteikumos ir definējušas
stingrus hipotekārās vērtības novērtēšanas
kritērijus, neatkarīgs vērtētājs īpašumu var novērtēt
hipotekārās vērtības apmērā vai zemāk. 64. Tirgus
vērtība ir novērtētā summa, par kādu īpašumu
varētu apmainīt starp labprātīgu pārdevēju un
labprātīgu pircēju novērtēšanas dienā
nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošā
darījumā pēc pienācīga piedāvājuma, kur abas
puses ir rīkojušās zinoši, piesardzīgi un bez piespiešanas.
Tirgus vērtību dokumentē pārredzamā un skaidrā
veidā. 65. Hipotekārā
vērtība ir īpašuma vērtība, kas noteikta, pietiekami
novērtējot īpašuma pārdošanas iespējas
nākotnē, ņemot vērā noturīgus ilgtermiņa
aspektus, parastos un vietējos tirgus nosacījumus, īpašuma
pašreizējo izmantojumu un citu tā iespējamu izmantojumu.
Hipotekārās vērtības noteikšanā spekulatīvos
elementus neņem vērā. Hipotekāro vērtību
dokumentē pārredzamā un skaidrā veidā. 66. Ķīlas
vērtība ir tirgus vērtība vai hipotekārā
vērtība, kas ir pienācīgi samazināta,
atspoguļojot 2. daļas 8. punktā pieprasītās
uzraudzības rezultātus un ņemot vērā jebkādas
prasības par īpašumu. (b) Pircēju
parādi 67. Pircēju
parādu vērtība ir pircēju parādu summa. (c) Citas
fiziskās ķīlas 68. Īpašumu
novērtē pēc tā tirgus vērtības, proti, pēc
novērtētās summas, par kādu īpašumu varētu
apmainīt starp labprātīgu pārdevēju un
labprātīgu pircēju novērtēšanas dienā
nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošā
darījumā. 1.5.2. Riska
svērtās vērtības un paredzamo zaudējumu summas
aprēķināšana (a) Vispārējs
režīms 69. LGD*
(zaudējumi, kas var rasties saistību nepildīšanas
gadījumā), ko aprēķina saskaņā ar 70. – 73.
punktu, uzskata par LGD VII pielikuma nolūkā. 70. Ja
ķīlas vērtības (C) attiecība pret riska darījuma
vērtību (E) ir zemāka par C* sliekšņa līmeni
(pieprasītais minimālā riska darījuma nodrošinājuma
līmenis), kā noteikts 6. tabulā, LGD* ir LGD, kas VII
pielikumā noteikts nenodrošinātiem riska darījumiem ar
darījuma partneri. 71. Ja
ķīlas vērtības attiecība pret riska darījuma
vērtību pārsniedz otro, augstāko C* sliekšņa
līmeni (proti, pieprasīto nodrošinājuma līmeni, lai
pilnībā saņemtu LGD atzīšanu), kā noteikts
6. tabulā, LGD* ir tāds, kā noteikts turpmāk
dotajā tabulā. 72. Šajā
nolūkā, ja pieprasītais nodrošinājuma līmenis C**
attiecībā uz ķīlu kopumā nav sasniegts, riska
darījumu uzskata par diviem riska darījumiem – to daļu, kurai ir
sasniegts pieprasītais nodrošinājuma līmenis C**, un atlikušo
daļu. 73. Tālāk
6. tabulā ir norādīts piemērojamais LGD* un
pieprasītie nodrošinājuma līmeņi riska darījumu
nodrošinātajām daļām. 6. tabula LGD minimums riska
darījumu nodrošinātajai daļai || LGD* augstāka ranga prasībām vai iespējamām prasībām || LGD* pakārtotām prasībām vai iespējamām prasībām || Pieprasītais riska darījuma minimālais nodrošinājuma līmenis (C*) || Pieprasītais riska darījuma minimālais nodrošinājuma līmenis (C**) Pircēju parādi || 35 % || 65 % || 0 % || 125 % Apdzīvojamais nekustamais īpašums/ komerciālais nekustamais īpašums || 35 % || 65 % || 30 % || 140 % Pārējās ķīlas || 40 % || 70 % || 30 % || 140 % Izņēmuma
kārtā kompetentās iestādes līdz 2012. gada
31. decembrim var, ievērojot norādītos nodrošinājuma
līmeņus, (a) atļaut
kredītiestādēm piemērot 30 % LGD augstāka ranga
riska darījumiem komerciāla nekustamā īpašuma izpirkumnomas
veidā un (b) atļaut
kredītiestādēm piemērot 35 % LGD augstāka ranga
riska darījumiem iekārtu izpirkumnomas veidā. Minētā perioda
beigās šo izņēmumu pārskata. (b) Alternatīvs
režīms nekustamā īpašuma ķīlai 74. Ievērojot
šā punkta un 75. punkta prasības un kā alternatīvu 69.
– 73. punktā minētajam režīmam dalībvalsts
kompetentās iestādes var atļaut kredītiestādēm
piemērot 50 % nosacīto riska pakāpi tai riska darījuma
daļai, kura ir pilnībā nodrošināta ar apdzīvojamo
nekustamo īpašumu vai komerciālo nekustamo īpašumu, kas atrodas
dalībvalsts teritorijā, ja tām ir pierādījumi, ka
attiecīgie tirgi ir labi attīstīti un seni un ka zaudējumu
daļas aizdevumiem, kuri nodrošināti attiecīgi ar apdzīvojamo
nekustamo īpašumu vai komerciālo nekustamo īpašumu,
nepārsniedz šādas robežas: (a) līdz 50 %
no tirgus vērtības (vai attiecīgā gadījumā
60 % no hipotekārās vērtības, ja tā ir
zemāka) nedrīkst pārsniegt 0,3 % no neatmaksātajiem
apdzīvojamā nekustamā īpašuma vai komerciālā
nekustamā īpašuma aizdevumiem konkrētajā gadā; (b) kopējie
zaudējumi no aizdevumiem, kas nodrošināti attiecīgi ar
apdzīvojamo nekustamo īpašumu vai komerciālo nekustamo
īpašumu, nedrīkst pārsniegt neatmaksātos aizdevumus, kuri
nodrošināti ar attiecīgā veida nekustamo īpašumu,
konkrētajā gadā. 75. Ja
konkrētā gadā nav izpildīts kāds no 74. punkta
nosacījumiem, tiesības izmantot šo režīmu izbeidzas līdz
brīdim, kad nākamajā gadā šie nosacījumi ir
izpildīti. 76. Kompetentās
iestādes, kuras neatļauj izmantot 73. punktā minēto
režīmu, var atļaut kredītiestādēm piemērot
šajā režīmā pieļaujamās nosacītās riska
pakāpes riska darījumiem, kuri nodrošināti attiecīgi ar
apdzīvojamo nekustamo īpašumu vai komerciālo nekustamo
īpašumu, kas atrodas to dalībvalstu teritorijā, kuru
kompetentās iestādes atļauj izmantot šo režīmu, ar tiem
pašiem nosacījumiem, kas ir spēkā noteiktajā
dalībvalstī. 1.6. Riska
svērtās vērtības un paredzamo zaudējumu summas
aprēķināšana jauktiem ķīlu portfeļiem 77. Ja
riska svērto vērtību un paredzamo zaudējumu
vērtību aprēķina saskaņā ar 84. – 89. pantu
un riska darījums ir nodrošināts gan ar naudas ķīlu, gan ar
citu piemērotu ķīlu, LGD* (zaudējumi, kas var rasties
saistību nepildīšanas gadījumā), ko uzskata par LGD VII pielikuma
nolūkā, aprēķina šādi. 78. Kredītiestādei
pieprasa sadalīt riska darījuma apmēra no svārstīguma
izrietoši koriģēto vērtību (proti, vērtību, kuru
iegūst, piemērojot no svārstīguma izrietošo korekciju,
kā noteikts 34. punktā) daļās, ko katru sedz tikai
viena veida ķīla. Proti, kredītiestādei ir jāsadala
riska darījuma apmērs, attiecīgi iegūstot daļu, kuru
sedz piemērota finanšu ķīla, daļu, kuru sedz pircēju
parādi, daļas, kuras sedz apdzīvojamā nekustamā
īpašuma ķīla un/vai komerciālā nekustamā
īpašuma ķīla, daļu, kuru sedz citas piemērotas
ķīlas, un nenodrošināto daļu. 79. LGD*
katrai riska darījuma apmēra daļai aprēķina
atsevišķi saskaņā ar attiecīgiem šā pielikuma
noteikumiem. 1.7. Cita
fondētā kredīta aizsardzība 1.7.1.Noguldījumi
trešo personu iestādēs 80. Ja
ir izpildīti 2. daļas 12. punkta nosacījumi,
kredīta aizsardzību, uz kuru attiecas 1. daļas
23. punkta noteikumi, trešās personas iestāde var uzskatīt
par galvojumu. 1.7.2. Aizdevējā
kredītiestādē ieķīlātās dzīvības
apdrošināšanas polises 81. Ja
ir izpildīti 2. daļas 13. punkta nosacījumi,
kredīta aizsardzību, uz kuru attiecas 1. daļas
24. punkta noteikumi, var uzskatīt par galvojumu, ko sniedz
dzīvības apdrošināšanas sabiedrība. Atzītā
kredīta aizsardzības vērtība ir dzīvības
apdrošināšanas polises līguma laušanas gadījumā
izmaksājamā summa. 1.7.3. Pēc
pieprasījuma atpirktie iestādes instrumenti 82. Instrumentus,
kuri ir piemēroti saskaņā ar 1. daļas 25. punktu,
emitentiestāde uzskata par galvojumu. 83. Šajā
nolūkā atzītā kredīta aizsardzības
vērtība ir šāda: (a) ja instrumentu
atpirks par tā nominālvērtību, aizsardzības
vērtība ir attiecīgā summa; (b) ja instrumentu
atpirks par tirgus vērtību, aizsardzības vērtība ir
tāda instrumenta vērtība, kas novērtēts tādā
pat veidā kā parāda vērtspapīri, kas noteikti
1. daļas 8. punktā. 2. Nefondētā
kredīta aizsardzība 2.1. Novērtēšana 84. Nefondētās
kredīta aizsardzības vērtība (G) ir summa, ko
aizsardzības nodrošinātājs ir apņēmies samaksāt,
ja aizņēmējs nepilda saistības vai nemaksā, vai citu
noteiktu kredīta notikumu gadījumā. Kredītu atvasināto
instrumentu gadījumā, kuri kā kredīta notikums neietver
tāda pamata noteikuma pārstrukturēšanu, kurā iekļauta
pamatsummas, procentu vai maksu atlaišana vai termiņa pagarināšana,
kā rezultātā rodas kredīta zaudējumu gadījums
(piemēram, vērtības korekcija, vērtības korekcijas vai
līdzīga debeta piemērošana peļņas un zaudējumu
pārskatam), kredīta aizsardzības vērtību, ko aprēķina
saskaņā ar šā punkta pirmo teikumu, samazina par 40 %. 85. Ja
nefondēto kredīta aizsardzību izsaka valūtā, kas
atšķiras no valūtas, kurā ir izteikts riska darījums
(valūtu nesakritība), kredīta aizsardzības
vērtību samazina, šādi piemērojot no svārstīguma
izrietošo korekciju HFX: G* = G x (1-HFX) kur G ir kredīta
aizsardzības nominālā vērtība, G* ir G, kas ir
pielāgots, novēršot jebkādu ārvalstu valūtas risku, un Hfx ir no
svārstīguma izrietošā korekcija, lai novērstu jebkādu
valūtas nesakritību starp kredīta aizsardzību un
atbilstošajām saistībām. Ja valūtu
nesakritības nav, G* = G 86. No
svārstīguma izrietošās korekcijas, kas ir piemērojamas
jebkādas valūtu nesakritības novēršanai, var
aprēķinot, pamatojoties uz uzraugu noteikto svārstību
korekciju pieeju vai pašu novērtējuma pieeju, kā minēts 35.
- 58. punktā. 2.2. Riska
svērtās vērtības un paredzamo zaudējumu summas
aprēķināšana 2.2.1. Daļēja
aizsardzība – sadalīšana laidienos 87. Ja
kredītiestāde pārvieto aizdevuma riska daļu vienā vai
vairākos laidienos, piemēro 94. – 101. pantu. Būtiskuma
kritērijus maksājumiem, zem kuriem zaudējumu gadījumā
maksājumus neveic, uzskata par līdzvērtīgiem
saglabātajām pirmās kārtas zaudējumu
pozīcijām, ka arī uzskata, ka tie rada laidienos pārvietotu
risku. 2.2.2. Standartizētā
pieeja (a) Pilna
aizsardzība 88. 80. panta
nolūkā g ir nosacītā riska pakāpe, kuru piešķir
riska darījumam, kurš ir pilnībā aizsargāts ar
nefondēto aizsardzību (GA), kur g ir nosacītā
riska pakāpe riska darījumiem ar aizsardzības
nodrošinātāju, kā noteikts 78. – 83. pantā; un GA ir G*
vērtība, ko aprēķina saskaņā ar 85. punktu,
kuru turpmāk pielāgo, lai novērstu jebkādu termiņu
nesakritību, kā noteikts 4. daļā. (b) Daļēja
aizsardzība – vienāds rangs 89. Ja
aizsargātā summa ir mazāka nekā riska darījuma
vērtība un aizsargātajai un neaizsargātajai daļai ir
vienāds rangs, proti, kredītiestāde un aizsardzības
nodrošinātājs zaudējumus dala proporcionāli, ir
pieļaujams proporcionāls statūtkapitāla atvieglojums. Riska
svērto vērtību 80. panta nolūkā aprēķina
pēc šādas formulas: (E-GA) x r +
GA x g kur E* ir riska
darījuma vērtība; GA ir G* vērtība,
ko aprēķina saskaņā ar 85. punktu, kuru turpmāk
pielāgo, lai novērstu jebkādu termiņu nesakritību,
kā noteikts 4. daļā; r ir nosacītā
riska pakāpe riska darījumiem ar parādnieku, kā noteikts
78. – 83. pantā; g ir nosacītā
riska pakāpe riska darījumiem ar aizsardzības
nodrošinātāju, kā noteikts 78. – 83. pantā; (c) Suverēni
galvojumi 90. Kompetentās
iestādes var attiecināt VI pielikuma 4. – 6. punktā
paredzēto režīmu uz riska darījumiem vai riska darījumu
daļām, kurām galvojumu sniedz centrālā valdība
vai centrālā banka, ja garantija ir izteikta aizņēmēja
vietējā valūtā un riska darījumu fondē šajā
valūtā. 2.2.3. IRP
fondētā pieeja Pilna aizsardzība /
Daļēja aizsardzība – vienāds rangs 91. Riska
darījuma nodrošinātajai daļai (pamatojoties uz kredīta
aizsardzības pielāgoto vērtību GA), PD VII
pielikuma 2. daļas nolūkā var būt aizsardzības
nodrošinātāja PD vai PD starp aizņēmēja PD un
galvotāja PD, ja uzskata, ka pilnīga aizstāšana nav
garantēta. Pakārtotu riska darījumu un nepakārtotas
nefondētās aizsardzības gadījumā LGD, kas
piemērojams VII pielikuma 2. daļas nolūkā, var
būt LGD, kas saistāms ar augstāka ranga prasībām. 92. Jebkurai
riska darījuma nenodrošinātai daļai PD ir
aizņēmēja PD un LGD ir atbilstošā riska darījuma LGD. 93. GA
ir G* vērtība, ko aprēķina saskaņā ar iepriekš
minēto 85. punktu, kuru turpmāk pielāgo, lai novērstu
jebkādu termiņu nesakritību, kā noteikts
4. daļā. 4. daļa
– Termiņu nesakritība 1.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšanas nolūkā, ja
kredīta aizsardzības atlikušais termiņš ir mazāks nekā
aizsargātā riska darījuma termiņš, rodas termiņu
nesakritība. Aizsardzību atlikušajam termiņam, kas ir
mazāks nekā trīs mēneši, kuras termiņš ir mazāks
nekā atbilstošā riska darījuma termiņš, neatzīst. 2.
Ja pastāv
termiņu nesakritība, kredīta aizsardzību neatzīst, ja (a) aizsardzības
sākotnējais termiņš ir mazāks nekā 1 gads, vai
arī (b) riska
darījums ir īstermiņa riska darījums, kuru kompetentā
iestāde ir norādījusi kā tādu, uz kuru attiecas vienas
dienas zemākais slieksnis, nevis viena gada zemākais slieksnis
attiecībā uz termiņa vērtību (M) saskaņā ar
VII pielikuma 2. daļas 13. punktu.
1.
Termiņa noteikšana
3.
Ievērojot 5 gadu
maksimumu, atbilstošais termiņš ir iespējami visilgākais
atlikušais laiks līdz dienai, kad parādniekam saskaņā ar
grafiku ir jāizpilda saistības. Ievērojot 4. punktu,
kredīta aizsardzības termiņš ir laiks līdz iespējami
agrākajai dienai, kurā aizsardzība var izbeigties vai to var
pārtraukt. 4.
Ja ir iespēja
pārtraukt aizsardzību, kas ir aizsardzības pret kredītrisku
pārdevēja ziņā, par aizsardzības termiņu uzskata
laiku līdz agrākajai dienai, kad šo iespēju var īstenot. Ja
ir iespēja pārtraukt aizsardzību, kas ir aizsardzības pret
kredītrisku pircēja ziņā, un vienošanās noteikumi,
uzsākot aizsardzību, ietver pozitīvu stimulu kredītiestādei
atsaukt darījumu pirms līgumā noteiktā termiņa, par
aizsardzības termiņu uzskata laiku līdz agrākajai dienai,
kad šo iespēju var īstenot; citādi uzskata, ka šāda iespēja
neietekmē aizsardzības termiņu. 5.
Ja nenovērš
kredīta atvasinātā instrumenta izbeigšanos līdz
jebkāda atvieglinājuma perioda beigām, kas ir prasīts
atbilstošo saistību nepildīšanas gadījumam, ja netiek veikti
maksājumi, aizsardzības termiņu samazina par atvieglinājuma
perioda ilgumu.
2.
Aizsardzības
novērtēšana
2.1.
Darījumi, kam
piemēro fondēto kredīta aizsardzību – finanšu
ķīlu vienkāršā metode
6.
Ja pastāv
nesakritība starp riska darījuma termiņu un kredīta
aizsardzības termiņu, ķīla nav atzīstama.
2.2.
Darījumi, kam
piemēro fondēto kredīta aizsardzību – finanšu
ķīlu vispārējā metode
7.
Kredīta
aizsardzības termiņš un riska darījuma termiņš ir
jāatspoguļo pielāgotajā ķīlas
vērtībā pēc šādas formulas: CVAM = CVA
x (t-t*)/(T-t*) kur CVA ir
ķīlas no svārstīguma izrietoši pielāgotā
vērtība, kas precizēta 3. daļas 34. punktā,
vai riska darījuma apmērs, ja tas ir zemāks; t ir kredīta
aizsardzības līdz termiņam atlikušo gadu skaits, ko
aprēķina saskaņā ar 3. - 5. punktu, vai T
vērtība, ja tā ir zemāka; T ir riska darījuma
līdz termiņam atlikušo gadu skaits, ko aprēķina
saskaņā ar 3. - 5. punktu, vai 5 gadi, ja tas ir mazāks
rādītājs; un t* ir 0,25. Par CVAM
uzskata CVA, kura ir turpmāk pielāgota, lai novērstu
termiņu nesakritību un kura ir iekļaujama riska darījuma
pilnībā pielāgotās vērtības (E*)
aprēķina formula, kas minēta 3. daļas 34. punktā.
2.3.
Darījumi, kam
piemēro nefondēto kredīta aizsardzību
8.
Kredīta
aizsardzības termiņš un riska darījuma termiņš ir
jāatspoguļo pielāgotajā kredīta aizsardzības
vērtībā pēc šādas formulas: GA = G* x
(t-t*)/(T-t*) kur G* ir aizsardzības
apmērs, kas pielāgots, lai novērstu jebkādu valūtu
nesakritību GA ir G*, kas
pielāgots, lai novērstu jebkādu valūtu nesakritību t ir kredīta
aizsardzības līdz termiņam atlikušo gadu skaits, ko
aprēķina saskaņā ar 3. - 5. punktu, vai T
vērtība, ja tā ir zemāka; T ir riska darījuma
līdz termiņam atlikušo gadu skaits, ko aprēķina
saskaņā ar 3. - 5. punktu, vai 5 gadi, ja tas ir mazāks
rādītājs; un t* ir 0,25. GA tad
uzskata par aizsardzības vērtību 3. daļas 84. –
93. punkta nolūkā. 5. daļa
– Kredītriska mazināšanas kombinācijas standartizētajā
pieejā 1. Ja
kredītiestādei, kura aprēķina riska svērtās
vērtības saskaņā ar 78. – 83. pantu, ir vairāk
nekā viens kredītriska mazināšanas veids vienam riska
darījumam (piemēram, kredītiestādei ir gan ķīla,
gan galvojums, kas sedz riska darījumu), kredītiestādei pieprasa
sadalīt riska darījumu daļās, kuras sedz katra veida
kredītriska mazināšanas instruments (piemēram, ķīlas
segtā daļa un galvojuma segtā daļa), un riska
svērtā vērtība katrai daļai ir
jāaprēķina atsevišķi saskaņā ar 78. – 83. panta
un šā pielikuma noteikumiem. 2. Ja
kredīta aizsardzībai, ko nodrošina viens aizsardzības
nodrošinātājs, ir dažādi termiņi, piemēro
1. punktā aprakstītajai līdzīgu pieeju. 6. daļa
– Kredītriska mazināšanas groza metodes
1.
Pirmā saistību
nepildīšanas gadījuma kredīta atvasinājuma instrumenti
1.
Ja
kredītiestāde saņem kredīta aizsardzību vairākiem
riska darījumiem ar noteikumiem, ka pirmais saistību
nepildīšanas gadījums riska darījumu starpā izraisa
maksājumu un ka šis kredīta notikums pārtrauc līgumu, kredītiestāde
var izmainīt riska svērtās vērtības
aprēķināšanu un, attiecīgi, paredzamo zaudējumu summu
riska darījumam, kas, ja nav kredīta aizsardzības, veidotu
viszemāko riska svērto vērtību attiecīgi
saskaņā ar 78. – 83. pantu vai 84. – 89. pantu atbilstoši
šim pielikumam, bet tikai tad, ja riska darījuma vērtība ir
zemāka nekā kredīta aizsardzības vērtība, vai
vienāda ar to.
2.
n saistību
nepildīšanas gadījuma kredīta atvasinājuma instrumenti
2.
Ja n saistību
nepildīšanas gadījums riska darījumu starpā izraisa maksājumu
atbilstoši kredīta aizsardzībai, kredītiestāde, kura
pērk šo aizsardzību, var atzīt šo aizsardzību tikai riska
svērtās vērtības un, attiecīgi, paredzamās
zaudējumu summas aprēķināšanai, ja aizsardzība ir
tikusi iegūta arī saistību nepildīšanas gadījumiem no
1 līdz n-1, vai tad, ja n-1 saistību nepildīšanas
gadījumi jau ir notikuši. Šādos gadījumos izmanto
1. punktā izklāstīto metodoloģiju pirmās
saistību nepildīšanas gadījuma kredīta atvasinājuma
instrumentiem, attiecīgi pielāgojot to n saistību nepildīšanas
gadījuma produktiem. IX PIELIKUMS -
Sekjuritizācija
1. daļa – Definīcijas X pielikumam 1.
Šajā pielikumā
izmantotas šādas definīcijas: –
„Starpības
pārsniegums” ir finanšu maksājumi un ienākumi no citām
maksām, ko saņem par sekjuritizētajiem riska darījumiem, no
kuriem atskaitītas izmaksas un izdevumi. –
„Dzēšanas
iespēja” ir līgumā paredzēta iespēja iniciatoram
pārpirkt vai dzēst sekjuritizācijas pozīcijas līdz
visu atbilstošo riska darījumu atmaksai, ja nenokārtoto riska
darījumu apmērs ir zemāks par noteikto līmeni. –
„Vienošanās par
likviditātes nodrošināšanu” nozīmē sekjuritizācijas
pozīciju, kura izriet no līguma par finansējuma
nodrošināšanu, lai nodrošinātu naudas plūsmu savlaicīgumu
ieguldītājiem. –
„Kirb”
nozīmē 8 % no riska svērtajām vērtībām,
ko atbilstoši 84. – 89. pantam aprēķinātu
sekjuritizētajiem riska darījumiem, ja tie nebūtu
sekjuritizēti, plus paredzamā zaudējumu summa saistība ar
šiem riska darījumiem, ko aprēķina atbilstoši minētajiem
pantiem. –
„Uz reitingiem
balstītā metode” ir aprēķina metode riska
svērtajām vērtībām sekjuritizācijas
pozīcijām saskaņā ar 4. daļas 45. -
49. punktu. –
„Uzraudzības
formulas metode” ir aprēķina metode riska svērtajām
vērtībām sekjuritizācijas pozīcijām
saskaņā ar 4. daļas 50. - 52. punktu. –
„Pozīcija, kam nav
piešķirts reitings”, ir sekjuritizācijas pozīcija, kurai nav
piemērotas ĀKNI piešķirta piemērota kredītu
novērtējuma, kā noteikts 97. pantā. –
„Pozīcija, kam ir
piešķirts reitings”, ir sekjuritizācijas pozīcija, kurai ir
piemērots ĀKNI piešķirta piemērots kredītu
novērtējums, kā noteikts 97. pantā. –
„Ar aktīviem
nodrošināto komerciālo vērtspapīru programma” („ABCP”
programma) ir sekjuritizācijas programma, kuras rezultātā
emitētie vērtspapīri galvenokārt ir komerciāli
vērtspapīri, kuru sākotnējais termiņš ir viens gads
vai mazāk. 2. daļa
- Minimālās prasības būtiska kredītriska nodošanas
atzīšanai un riska svērtās vērtības un paredzamo
zaudējumu summas aprēķināšanai sekjuritizācijas riska
darījumos
1.
Minimālās
prasības būtiska kredītriska nodošanas atzīšanai
tradicionālajā sekjuritizācijā
1.
Tradicionālās
sekjuritizācijas iniciatore kredītiestāde var izslēgt
sekjuritizētos riska darījumus no riska svērto vērtību
un paredzamo zaudējumu summu aprēķiniem, ja trešām pusēm
ir nodots būtisks kredītrisks saistībā ar sekjuritizētajiem
riska darījumiem un šī nodošana atbilst šādiem
nosacījumiem: (a) sekjuritizācijas
dokumenti atspoguļo darījuma ekonomisko būtību, (b) sekjuritizētie
riska darījumi ir padarīti nepieejami iniciatora
kredītiestādei un tās kreditoriem, tostarp bankrota un
tiesvedības gadījumā. To papildina ar kvalificēta
juridiskā padomdevēja atzinumu, (c) emitētie
vērtspapīri neuzliek saistības iniciatora
kredītiestādei, (d) pārņēmējs
ir juridiska persona, kas specializējusies sekjuritizācijā, (e) iniciatora kredītiestāde
nesaglabā faktisku vai netiešu kontroli pār nodotajiem riska
darījumiem. Uzskata, ka iniciators ir saglabājis faktisku kontroli
pār nodotajiem riska darījumiem, ja tam ir tiesības no pārņēmēja
pārpirkt iepriekš nodotos riska darījumus, lai gūtu labumu no
tiem, vai ja tā pienākums ir no jauna uzņemties nodoto risku. Ja
iniciatora kredītiestāde saglabā pārvaldīšanas
tiesības vai pienākumus attiecībā uz riska darījumiem,
tas pats par sevi nenozīmē riska darījumu netiešu kontroli. (f) dzēšanas
iespējas gadījumā izpilda šādus nosacījumus: (i) dzēšanas
iespēja ir īstenojama pēc iniciatora kredītiestādes
ieskata, (ii) dzēšanas
iespēju var īstenot tikai tad, ja 10 % vai mazāk no
sekjuritizēto riska darījumu vērtības nav amortizēti,
un (iii) dzēšanas
iespēja nav strukturēta tā, lai izvairītos no
zaudējumu iedalīšanas kredīta kvalitātes uzlabošanas
pozīcijās vai citās ieguldītāju pozīcijās,
un nav citādi strukturēta, lai nodrošinātu kredīta
kvalitātes uzlabošanu, (g) sekjuritizācijas
dokumentos nav iekļautas klauzulas, kuras (i) atšķirībā
no priekšlaicīgas amortizācijas noteikumiem, pieprasa iniciatora
kredītiestādei uzlabot pozīcijas sekjuritizācijā,
tostarp, bet ne tikai izmainot atbilstošos kredītriska darījumus vai palielinot
ienesīgumu, kas izmaksājams ieguldītājiem,
reaģējot uz sekjuritizēto riska darījumu kredītu
kvalitātes pasliktināšanos, vai (ii) palielina
ienesīgumu, kas izmaksājams pozīciju turētājiem
sekjuritizācijā, reaģējot uz atbilstošā portfeļa
kredītu kvalitātes pasliktināšanos.
2.
Minimālās
prasības būtiska kredītriska nodošanas atzīšanai
sintētiskajā sekjuritizācijā
2.
Sintētiskās
sekjuritizācijas iniciatora kredītiestāde var
aprēķināt riska svērtās vērtības un,
attiecīgi, paredzamās zaudējumu summas sekjuritizētajiem
riska darījumiem saskaņā ar tālāk doto 3. un
4. punktu, ja trešām pusēm ir nodots būtisks
kredītrisks, izmantojot fondēto vai nefondēto kredīta
aizsardzību, un šī nodošana atbilst šādiem nosacījumiem: (a) sekjuritizācijas
dokumenti atspoguļo darījuma ekonomisko būtību, (b) kredīta
aizsardzība, ar kuras starpniecību tiek nodots kredītrisks,
atbilst piemērotības un citām prasībām, kas
izklāstītas 90. – 93. pantā par šādas kredīta
aizsardzības atzīšanu. Šajā nolūkā speciālā
mērķa uzņēmumus atzīst par piemērotiem
nefondētās aizsardzības nodrošinātājiem, (c) kredītriska
nodošanai izmantotie instrumenti neietver noteikumus, kuri (i) piemēro
nozīmīgus būtiskuma kritērijus, zem kuriem uzskata, ka
kredīta aizsardzību nedarbojas kredīta notikuma
gadījumā, (ii) dod
iespēju pārtraukt aizsardzību sakarā ar atbilstošo riska
darījumu kredīta kvalitātes pasliktināšanos, (iii) izņemot
priekšlaicīgas amortizācijas noteikumus, pieprasa iniciatora
kredītiestādei uzlabot pozīcijas sekjuritizācijā, (iv) palielina
kredītiestādes kredīta aizsardzības izmaksas vai
ienesīgumu, kas izmaksājams pozīciju turētājiem
sekjuritizācijā, reaģējot uz atbilstošā portfeļa
kredītu kvalitātes pasliktināšanos, (d) ir iegūts
kvalificēta juridiskā padomdevēja atzinums, kas apstiprina
kredīta aizsardzības piemērojamību visās
atbilstošajās jurisdikcijās.
3.
Iniciatora
kredītiestāžu veiktais riska svērto vērtību
aprēķins sintētiskas sekjuritizācijas procesā
sekjuritizētiem riska darījumiem
3.
Aprēķinot riska
svērto vērtību sekjuritizētajiem riska darījumiem, ja
ir izpildīti 2. punkta nosacījumi, sintētiskās
sekjuritizācijas iniciatora kredītiestāde, ievērojot 5. –
8. punktu, izmanto atbilstošās aprēķina metodes, kas
norādītas 4. daļā, nevis tās, kas norādītas
78. – 89. pantā. Kredītiestādēm, kuras riska
svērtās vērtības un paredzamo zaudējumu summas
aprēķina saskaņā ar 84. – 89. pantu, paredzamo
zaudējumu summa šādiem riska darījumiem ir nulle. 4.
Skaidrības labad
3. punkts attiecas uz visu to riska darījumu portfeli, kas
iekļauti sekjuritizācijā. Ievērojot 5. – 8. punktu,
iniciatora kredītiestādei pieprasa aprēķināt riska
svērtās vērtības visiem laidieniem sekjuritizācijas
procesā atbilstoši IV daļas noteikumiem, tostarp tiem, kuri ir
saistīti ar kredītriska mazināšanu. Piemēram, ja laidienu
nodod trešai pusei ar nefondētās kredīta aizsardzības
palīdzību, minētās trešās puses nosacīto riska
pakāpi piemēro laidienam, aprēķinot
kredītiestādes-iniciatores riska svērtās
vērtības.
3.1.
Pieeja termiņu
nesakritībai sintētiskajās sekjuritizācijās
5.
Lai
aprēķinātu riska svērtās vērtības
saskaņā ar 3. punktu, jebkādu termiņu nesakritību
starp kredīta aizsardzību, ar kuras palīdzību panāk
sadalīšanu laidienos, un sekjuritizētos riska darījumus ņem
vērā saskaņā ar 6. – 8. punktu. Par sekjuritizēto
riska darījumu termiņu uzskata ilgāko termiņu jebkuram no
šiem riska darījumiem, ievērojot piecu gadu maksimumu. 6.
Par sekjuritizēto
riska darījumu termiņu uzskata ilgāko termiņu jebkuram no
šiem riska darījumiem, ievērojot piecu gadu maksimumu. Kredīta
aizsardzības termiņu nosaka saskaņā ar VIII pielikumu. 7.
Ja kredītiestāde-iniciatore
riska svērto vērtību aprēķināšanai izmanto
4. daļas 6. – 35. punktu, tā ignorē jebkādu
termiņu nesakritību, aprēķinot riska svērtās
vērtības laidieniem, kam nav piešķirts kredītreitings vai
kuru kredītreitings ir zem ieguldījumu pakāpes. Visiem citiem
laidieniem piemēro VIII pielikumā izklāstīto termiņu
nesakritības pieeju pēc šādas formulas: RW* ir [RW(SP) x
(t-t*)/(T-t*)] + [RW(Ass) x (T-t)/(T-t*)] kur RW* ir riska
svērtās vērtības 75. panta a) apakšpunkta
nolūkā; RW(Ass) ir riska
svērtās vērtības riska darījumiem, ja tie nav
sekjuritizēti ar proporcionālu aprēķinu; RW(SP) ir riska
svērtās vērtības, kas aprēķinātas
saskaņā ar 3. punktu, ja termiņu nesakritība nav
bijusi; T ir atbilstošo riska
darījumu termiņš, kas izteikts gados; t ir kredīta
aizsardzības termiņš, kas izteikts gados; t* ir 0,25. 8.
Ja
kredītiestāde-iniciatore riska svērto vērtību
aprēķināšanai izmanto 4. daļas 36. – 74. punktu,
tā ignorē jebkādu termiņu nesakritību,
aprēķinot riska svērtās vērtības laidieniem vai
laidienu daļām, kuras saskaņā ar minētajiem punktiem
saista ar 1250 % nosacīto riska pakāpi. Visiem citiem laidieniem
vai laidienu daļām piemēro VIII pielikumā
izklāstīto termiņu nesakritības pieeju saskaņā ar
7. punktā norādīto formulu. 3. daļa
– Ārējie kredītu novērtējumi
1.
Izvirzāmās
prasības ĀKNI kredītu novērtējumiem
1.
Lai piemērotas
ĀKNI sniegtu kredīta novērtējumu varētu izmantot riska
svērto vērtību aprēķināšanai saskaņā ar
šā pielikuma 4. daļu, tie atbilst šādiem nosacījumiem. (a) Starp
kredīta novērtējumā atspoguļotajiem maksājumu
veidiem un maksājumu veidiem, uz ko kredītiestādei ir
tiesības saskaņā ar līgumu, kas ir pamatā
attiecīgajai sekjuritizācijas pozīcijai, nav nesakritības. (b) Tas ir
atklāti pieejams tirgū. Kredītu novērtējumus uzskata
par atklāti pieejamiem tikai tad, ja tie ir publicēti atklāti
pieejamā forumā un iekļauti ĀKNI pārejas matricā.
Kredītu novērtējumus, kuri ir padarīti pieejami tikai
ierobežotam juridisku personu skaitam, neuzskata par atklāti pieejamiem.
2.
Kredītu
novērtējumu izmantošana
2.
Kredītiestāde
var norīkot vienu vai vairākas piemērotas ĀKNI, kuru
kredītu novērtējumus izmanto tās riska svērto
vērtību aprēķināšanā saskaņā ar 94. –
101. pantu (“norīkotā ĀKNI”). 3.
Saskaņā ar
tālāk doto 5. – 7. punktu kredītiestādei ir jāizmanto
norīkotas ĀKNI sniegti kredītu novērtējumi atbilstoši
tās sekjuritizācijas pozīcijām. 4.
Saskaņā ar 5.
un 6. punktu kredītiestāde nedrīkst izmantot vienas
ĀKNI kredītu novērtējumus pozīcijām dažos
laidienos un citas ĀKNI kredītu novērtējumus –
pozīcijām citos laidienos tajā pašā struktūrā,
kam, iespējams, bet ne obligāti, kredīta reitingu
piešķīrusi pirmā ĀKNI. 5.
Ja pozīcijai ir divu
norīkotu ĀKNI kredītu novērtējumi,
kredītiestāde izmanto mazāk labvēlīgo kredītu
novērtējumu. 6.
Ja pozīcijai ir
vairāk nekā divu norīkotu ĀKNI kredītu
novērtējumi, izmanto divus labvēlīgākos kredītu
novērtējumus. Ja divi labvēlīgākie
novērtējumi ir atšķirīgi, izmanto mazāk
labvēlīgo no abiem. 7.
Ja kredīta
aizsardzību, kas ir piemērota saskaņā ar 90. –
93. pantu, nodrošina tieši SSPE un šī aizsardzība ir
atspoguļota norīkotas ĀKNI veiktā pozīcijas
kredītu novērtējumā, var izmantot ar šo kredītu
novērtējumu saistīto riska svērto vērtību. Ja
aizsardzība nav piemērota saskaņā ar 90. – 93. pantu,
kredītu novērtējums nav atzīts. Situācijā, kad
kredīta aizsardzību nenodrošina SSPE, bet tieši uz
sekjuritizācijas pozīciju, kredītu novērtējums nav
atzīts.
3.
Samērošana
8.
Kompetentās
iestādes nosaka, ar kuru 4. daļā minēto kredīta
kvalitātes pakāpi ir saistāms katrs piemērotas ĀKNI
kredītu novērtējums. Šādi kompetentās iestādes
nošķir relatīvās nosacītās riska pakāpes, kas
izteiktas katrā novērtējumā. Tās aplūko
kvantitatīvos faktorus, piemēram, saistību nepildīšanas
un/vai zaudējumu procentus, un kvalitatīvos faktorus, piemēram,
ĀKNI novērtēto darījumu diapazonu un kredītu
novērtējuma nozīmi. 9.
Kompetentās
iestādes cenšas nodrošināt to, ka sekjuritizācijas
pozīcijām, kurām piemēro to pašu nosacīto riska
pakāpi, pamatojoties uz piemērotu ĀKNI kredītu
novērtējumu, piemēro līdzvērtīgas
kredītriska pakāpes. Tas ietver izmaiņas kredīta
kvalitātes pakāpes noteikšanā, ar ko attiecīgi
saistāms īpašs kredīta novērtējums. 4. daļa
- Aprēķināšana
1.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšana
1.
Sekjuritizācijas
pozīcijas riska svērtās vērtības
aprēķināšanu 96. panta nolūkiem veic, piemērojot
pozīcijas riska darījuma vērtībai attiecīgo nosacīto
riska pakāpi, kā tas noteikts šajā daļā. 2.
Saskaņā ar
3. punktu, a) ja
kredītiestāde aprēķina riska svērto vērtību
saskaņā ar 6. līdz 35. punktu, bilancē iekļautas
sekjuritizācijas pozīcijas riska darījuma vērtība ir
tās bilances vērtība; b) ja
kredītiestāde aprēķina riska svērto vērtību
saskaņā ar 36. līdz 74. punktu, bilancē iekļautas
sekjuritizācijas pozīcijas riska darījuma vērtību
nosaka kā bruto summu pirms vērtības korekciju
atskaitīšanas; un c) ārpusbilances
sekjuritizācijas pozīcijas riska darījuma vērtību
nosaka, tās nominālo vērtību reizinot ar pārrēķinu
koeficientu, kā tas noteikts šajā pielikumā. Pārrēķinu
koeficients ir 100 %, ja vien tas nav noteikts citādi. 3.
Sekjuritizācijas
pozīcijas riska darījuma vērtību, ko rada
IV pielikumā uzskaitītie atvasinātie instrumenti, nosaka
atbilstoši III pielikumam. 4.
Ja sekjuritizācijas
pozīcijai piemēro fondēto kredīta aizsardzību,
šīs pozīcijas riska darījuma vērtību iespējams
mainīt atbilstoši VIII pielikumam un tajā noteiktajām
prasībām, kā tālāk noteikts šajā pielikumā. 5.
Ja
kredītiestādei ir divas vai vairākas sekjuritizācijas
pozīcijas, kas pārklājas, tiek prasīts, lai tādā
mērā, kā tās pārklājas, iekļautu riska
svērtās vērtības aprēķinā tikai to
pozīciju vai pozīcijas daļu, kas rada augstāko riska
svērto vērtību. Šajā punktā „pārklāšanās”
nozīmē to, ka pozīcijas pilnīgi vai daļēji
atspoguļo riska darījumus ar vienu un to pašu risku tā, ka
pārklāšanās apmērā tās var uzskatīt par vienu
riska darījumu.
2.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšana saskaņā ar
standartizēto pieeju
6.
Saskaņā ar 8.
un 9. punktu sekjuritizācijas pozīcijas, kurai piešķirts
reitings, riska svērto vērtību aprēķina,
piemērojot riska darījumu vērtībai attiecīgā
kredīta kvalitātes soļa nosacīto riska pakāpi, kas
atbilst kompetento iestāžu kredīta novērtējumam
saskaņā ar 98. pantu, kā tas izklāstīts
turpmāk 1. un 2. tabulā. 1. tabula Pozīcijas,
kurām nav īstermiņa kredīta novērtējumu Kredīta kvalitātes solis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 un zemāks Nosacītā riska pakāpe || 20 % || 50 % || 100 % || 350 % || 1250 % 2. tabula Pozīcijas ar
īstermiņa kredīta novērtējumiem Kredīta kvalitātes solis || 1 || 2 || 3 || Visi citi kredīta novērtējumi Nosacītā riska pakāpe || 20 % || 50 % || 100 % || 1250 % 7.
Saskaņā ar 10.
līdz 16. punktu sekjuritizācijas pozīcijai, kurai nav
reitinga, riska svērto vērtību aprēķina,
piemērojot nosacīto riska pakāpi 1250 %.
2.1.
Kredītiestādes
- iniciatores un kredītiestādes - sponsores
8.
Kredītiestādes
– iniciatores un kredītiestādes – sponsores piemēro nosacīto
riska pakāpi 1250 % visām saglabātajām un
atpirktajām sekjuritizācijas pozīcijām, kurām
kompetentu iestāžu norīkota ārējās kredītu
novērtēšanas institūcija (ĀKNI) ir noteikusi kredīta
novērtējumu, kas ir saistīts ar kredīta kvalitātes
soli, mazāku par 3. Lai noteiktu, vai kādai pozīcijai ir
šāds kredīta novērtējums, piemēro 3. daļas
2. līdz 7. punkta noteikumus. 9.
Kredītiestādei
– iniciatorei vai kredītiestādei – sponsorei riska svērtās
vērtības, kas aprēķinātas, ņemot vērā
to sekjuritizācijas pozīcijas, var ierobežot līdz riska svērtās
vērtības summām, ko aprēķina sekjuritizācijai
pakļautajiem riska darījumiem tā, it kā tie nebūtu
sekjuritizēti, pieņemot, ka tiek piemērota 150 % nosacītā
riska pakāpe visiem kavētajiem riska darījumiem un
posteņiem, kas ietilpst sekjuritizācijai pakļauto riska
darījumu “augstā riska kategorijā”.
2.2.
Pozīcijas,
kurām nav reitinga
10.
Kompetentās
iestādes var atļaut kredītiestādei, kurai ir
sekjuritizācijas pozīcija bez reitinga, piemērot
11. punktā noteikto metodi šīs pozīcijas riska
svērtās vērtības aprēķināšanai,
pieņemot, ka riska darījumu portfeļa sastāvs vienmēr
ir zināms. 11.
Kredītiestāde
var piemērot vidējo svērto riska pakāpi, kas
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu tiktu piemērota
sekjuritizācijas riska darījumiem kredītiestādēs, kas
tur riska darījumus, reizinot šo pakāpi ar koncentrācijas
koeficientu. Šis koncentrācijas koeficients ir vienāds ar visu
laidienu nominālo vērtību summu, ko dala ar nominālo
vērtību summu visiem laidieniem, kas ir zemākas kārtas vai tās
pašas kārtas ar laidienu, kurā ir šī pozīcija, ieskaitot
arī šo laidienu. Aprēķinātā nosacītā riska
pakāpe nedrīkst būt augstāka par 1250 % vai
zemāka par jebkuru nosacīto riska pakāpi, ko piemēro augstākas
laidienam, kuram ir piešķirts reitings. Ja kredītiestāde nevar
noteikt riska pakāpes, kas būtu piemērojamas
sekjuritizācijas riska darījumiem saskaņā ar 78. līdz
83. pantu, tā piemēro šai pozīcijai 1250 % nosacīto
riska pakāpi.
2.3.
Sekjuritizācijas
pozīcijas otrās kārtas zaudējumu laidienā vai
labākā laidienā ABCP (Asset backed commercial paper – „ar
aktīviem segti īstermiņa tirdzniecības vekseļi”)
programmā
12.
Ja ir iespējama
izdevīgāka attieksme, izmantojot 14. līdz 16. panta
noteikumus attiecībā uz vienošanos par likviditātes
nodrošināšanu, kredītiestāde var piemērot
sekjuritizācijas pozīcijām, kas atbilst 13. punkta
nosacījumiem, nosacīto riska pakāpi, kura ir lielāka par
(i) 100 % vai (ii) augstāko no riska pakāpēm, ko
kredītiestāde, kurai ir riska darījumi, varētu
piemērot jebkuram no sekjuritizācijas riska darījumiem
atbilstoši 78. līdz 83. pantam. 13.
Lai varētu izmantot
12. punkta noteikumus, sekjuritizācijas pozīcijai ir
jābūt a) laidienā,
kas sekjuritizācijā ekonomiski ir otrās kārtas
zaudējumu pozīcijā vai labākā pozīcijā, un
pirmās kārtas zaudējumu laidienam jānodrošina
ievērojama kredīta uzlabošanās otrās kārtas
zaudējumu laidienam; b) ar tādu
kvalitāti kā investīciju kategorijai vai augstākai; un c) kredītiestādē,
kurai nav pirmās kārtas zaudējumu laidiena.
2.4.
Vienošanās par
likviditātes nodrošinājumiem, kurām nav reitinga
2.4.1.
Piemērotās
likviditātes nodrošināšana
14.
Ja ir izpildīti
šādi nosacījumi, vienošanās par likviditātes
nodrošināšanu riska darījuma vērtības noteikšanai
iespējams piemērot pārrēķinu koeficientu 20 % no
nominālās summas likviditātes nodrošinājumam, kura
sākotnējais termiņš ir viens gads vai mazāk, savukārt
pārrēķinu koeficientu, kas ir 50 % no nominālās
summas, iespējams piemērot likviditātes nodrošinājumam,
kura sākotnējais termiņš ir ilgāks par vienu gadu. (a) Likviditātes
nodrošinājuma dokumentācijā skaidri jānorāda un
jāierobežo apstākļi, kādos var izmantot likviditātes
nodrošinājumu. (b) Likviditātes
nodrošinājumu nedrīkst izmantot, lai nodrošinātu kredīta
atbalstu zaudējumu segšanai, kas izmantošanas brīdī jau ir
radušies, piemēram, nodrošināt likviditāti riska
darījumiem, kuros netiek pildītas saistības izmantošanas
brīdī, vai iegādājoties aktīvus par augstāku
cenu, nekā to patiesā vērtība. (c) Likviditātes
nodrošinājumu nedrīkst izmantot, lai nodrošinātu
pastāvīgu vai regulāru sekjuritizācijas finansējumu. (d) Izmantoto
likviditātes nodrošinājumu atmaksāšanu nedrīkst
saistīt ar ieguldītāju prasībām, ja tās nav
prasības attiecībā uz procentu likmi vai valūtas
atvasināto instrumentu līgumiem, apkalpošanas maksām vai
līdzīgiem maksājumiem; atmaksāšanu nedrīkst arī
atlikt vai atteikties no tās. (e) Likviditātes
nodrošinājumu vairs nedrīkst izmantot, ja visi piemērojamie
kredīta kvalitātes uzlabojumi, ko izmanto likviditātes
nodrošinājumam, jau ir izmantoti. (f) Likviditātes
nodrošinājumā jāiekļauj noteikums, kas paredz
automātisku tās summas samazinājumu, ko iespējams izmantot
riska darījumiem, kuros netiek pildītas saistības, ja
saistību nepildīšana notiek 84. līdz 89. panta
nozīmē, vai sekjuritizācijai pakļauto riska darījumu
portfelis sastāv no instrumentiem ar reitingu, un vienošanās par likviditātes
nodrošinājumu tiek pārtraukta, ja portfeļa vidējā
kvalitāte ir kļuvusi zemāka par investīciju kategoriju. Piemērojamā nosacītā
riska pakāpe ir augstākā nosacītā riska pakāpe,
ko kredītiestāde, kurā ir riska darījumi, var piemērot
jebkuram sekjuritizācijas riska darījumam saskaņā ar 78.
līdz 83. pantu.
2.4.2.
Likviditātes
nodrošinājumi, kurus iespējams izmantot tikai tādā
gadījumā, ja iestājas vispārēji tirgus darbības
traucējumi
15.
Lai noteiktu
likviditātes nodrošinājuma riska darījuma vērtību,
iespējams piemērot 0 % pārrēķinu koeficientu, ja
likviditātes nodrošinājumu var izmantot tikai, iestājoties
vispārējiem tirgus darbības traucējumiem (t.i., ja
vairāk nekā viens speciālā mērķa
uzņēmums dažādos darījumos nespēj atjaunot
komerciālos vērtspapīrus pēc to termiņa beigām un
šī nespēja nav radusies speciālā mērķa
uzņēmuma kredītu kvalitātes pasliktināšanās
dēļ saistībā ar sekjuritizācijas riska
darījumiem), pieņemot, ka tiek izpildīti 14. panta
nosacījumi.
2.4.3.
Vienošanās par
naudas aizdošanu
16.
Lai noteiktu likviditātes
nodrošinājuma riska darījuma vērtību, iespējams
piemērot 0 % pārrēķinu koeficientu, ja
likviditātes nodrošinājums ir bez nosacījumiem atsaucams,
pieņemot, ka tiek izpildīti 14. punkta nosacījumi, un
likviditātes nodrošinājuma atmaksāšanai ir priekšroka
attiecībā pret citām prasībām saistībā ar
sekjuritizācijas riska darījumu naudas plūsmām.
2.5.
Papildu kapitāla
prasības svārstīga apmēra riska darījumu
sekjuritizācijai ar priekšlaicīgas amortizācijas
nosacījumiem
17.
Papildus riska
svērtajai vērtībai, kas aprēķināta
kredītiestādes sekjuritizācijas pozīcijām,
kredītiestāde-iniciatore aprēķina riska svērto
vērtību saskaņā ar metodi, kas izklāstīta 18.
līdz 32. punktā, ja tā pārdod svārstīga
apmēra riska darījumus sekjuritizācijai, kas satur
priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumu. 18.
Kredītiestāde
aprēķina riska svērto vērtību attiecībā uz
iniciatora interesēm pienākošos procentu summu un attiecībā
uz ieguldītāja interesēm. 19.
Sekjuritizācijas
struktūrām, kurās ietverti gan svārstīga riska
darījumi, gan nesvārstīga riska darījumi,
kredītiestāde-iniciatore piemēro turpmāk aprakstīto
metodi tai bāzes portfeļa daļai, kas satur svārstīga
apmēra riska darījumus. 20.
Šiem nolūkiem
“iniciatora intereses” ir nominālā summa, ko sastāda
sekjuritizācijai pārdoto izmantoto summu portfeļa
nosacītā daļa, kuras proporcija attiecībā pret
kopējo portfeļa summu, kas pārdota struktūrai, nosaka
proporciju naudas plūsmai, ko rada pamatsummas un procentu iekasēšana
un citas saistītās summas, kas sekjuritizācijā nav
izmantojamas maksājumiem sekjuritizācijas pozīciju
turētājiem. Lai tās atzītu
par iniciatora interesēm, tām nav jābūt pakārtotām
ieguldītāja interesēm. „Ieguldītāja
intereses” ir nominālā summa, ko sastāda izmantoto summu portfeļa
atlikusī nosacītā daļa. 21.
Kredītiestādes-iniciatores
riska darījums, kas saistīts ar tās tiesībām
attiecībā uz iniciatora interesēm, nav uzskatāms par
sekjuritizācijas pozīciju, bet gan par proporcionālu riska
darījumu daļu no sekjuritizācijas riska darījumiem tā,
it kā tie nebūtu pakļauti sekjuritizācijai.
2.5.1.
Izņēmumi
priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumam
22.
No 17. punktā
noteiktajā kapitāla prasībām ir atbrīvoti šādu
sekjuritizācijas veidu iniciatori: (a) svārstīga
apmēra riska darījumu sekjuritizācijas, kur
ieguldītājiem ir pilnībā jārēķinās ar
aizņēmēju nākotnē izmantotajām summām
tā, ka bāzes līdzekļi neatgriežas
kredītiestādē-iniciatorē pat pēc tam, kad ir notikusi
priekšlaicīga amortizācija, ir atbrīvotas no priekšlaicīgas
amortizācijas metodes izmantošanas, un (b) sekjuritizācijas,
kur priekšlaicīgas amortizācijas gadījumu izraisa tikai
tādi notikumi, kas nav saistīti ar sekjuritizācijai
pakļauto aktīvu attīstību vai
kredītiestādes-iniciatores darbības rezultātiem, tādi
kā būtiskas izmaiņas likumos un noteikumos par nodokļiem.
2.5.2.
Maksimālā
kapitāla prasība
23.
Kredītiestādei-iniciatorei,
kurai jāpilda 17. punktā noteiktās prasības,
kopējā summa riska svērtajai vērtībai
attiecībā uz tās pozīcijām ieguldītāju
interesēs un riska svērtajai vērtībai, kas
aprēķināta saskaņā ar 17. punktu, nedrīkst
būt lielāka kā: (a) riska svērtā
vērtība, kas aprēķināta kredītiestādes
ieguldītāju interešu pozīcijām, (b) riska
svērtā vērtība, ko aprēķina
kredītiestādes turētajiem sekjuritizācijas riska
darījumiem tā, it kā tie nebūtu pakļauti
sekjuritizācijai, par summu, kas ir vienāda ar ieguldītāju
interesēm. 24.
Tīrās
peļņas atskaitījumus, ja tādi ir, kas rodas no nākamo
ienākumu kapitalizācijas, kura tiek pieprasīta saskaņā
ar 57. pantu, neiekļauj maksimālajā summā, kas
norādīta 23. punktā.
2.5.3.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšana
25.
Riska svērto
vērtību, kas aprēķināma saskaņā ar
17. punktu, nosaka, reizinot ieguldītāju interešu summu ar
piemērotu pārrēķinu koeficientu, kā tas
norādīts 27. līdz 32. punktā, un ar vidējo
svērto riska pakāpi, kas būtu piemērojama
sekjuritizācijas riska darījumiem, ja tie nebūtu sekjuritizēti. 26.
Priekšlaicīgas
amortizācijas nosacījums uzskatāms par „kontrolētu”, ja ir
izpildīti šādi nosacījumi. (a) Kredītiestādei-iniciatorei
ir izstrādāts atbilstošs kapitāla/likviditātes plāns,
lai nodrošinātu pietiekamu kapitālu un likviditāti
priekšlaicīgas amortizācijas gadījumiem. (b) Darījuma
termiņa laikā iniciators un ieguldītājs proporcionāli
sadala savā starpā maksājumus par procentiem un par pamatsummu,
izdevumus, zaudējumus un atgūstamās summas, pamatojoties uz
nenokārtoto debitoru parādu bilanci uz mēneša sākumu. (c) Amortizācijas
periodu uzskata par pietiekamu, ja uz priekšlaicīgas amortizācijas
perioda sākumu jāatmaksā vai jāatzīst saistību
neizpilde 90 % no kopējā nenokārtotā parāda (iniciatora
un ieguldītāja daļas). (d) Atmaksāšana
nenotiek ātrāk, kā tā būtu notikusi ar lineāru
amortizāciju periodā, kas noteikts c) nosacījumā. 27.
Bez saistību
uzņemšanās un bez nosacījumiem un iepriekšēja
brīdinājuma atsaucamo mazo riska darījumu
sekjuritizācijām ar priekšlaicīgas amortizācijas
nosacījumu, kur priekšlaicīgu amortizāciju izraisa
starpības pārsniegums, kas ir nokrities zemāk par noteiktu
līmeni, kredītiestādēm jāsalīdzina triju
mēnešu vidējais starpības pārsnieguma līmenis ar
starpības pārsnieguma līmeņiem, starp kuriem būtu
jāatrodas starpības pārsniegumam. 28.
Gadījumos, kad
sekjuritizācija nepieprasa starpības pārsnieguma atrašanos
noteiktā līmenī, par atsauces līmeni uzskata tādu, kas
ir par 4,5 procentu punktiem augstāks nekā starpības
pārsnieguma līmenis, kas izraisa priekšlaicīgu amortizāciju. 29.
Piemērojamo
pārrēķinu koeficientu nosaka, vadoties pēc
aktuālā triju mēnešu vidējā starpības
pārsnieguma līmeņa saskaņā ar 3. tabulu. 3. tabula || Sekjuritizācijas ar kontrolētu priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumu || Sekjuritizācijas ar nekontrolētu priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumu 3 mēnešu vidējais starpības pārsniegums || Pārrēķinu koeficients || Pārrēķinu koeficients Virs A līmeņa || 0 % || 0 % A līmenis || 1 % || 5 % B līmenis || 2 % || 15 % C līmenis || 20 % || 50 % D līmenis || 20 % || 100 % E līmenis || 40 % || 100 % 30.
3. tabulā „A
līmenis” nozīmē starpības pārsniegumu, kas ir
mazāks par 133,33 % no starpības pārsnieguma atsauces
līmeņa, taču ne mazāks par 100 % no šā atsauces
līmeņa; „B līmenis” nozīmē starpības
pārsniegumu, kas ir mazāks par 100 % no starpības
pārsnieguma atsauces līmeņa, taču ne mazāks par 75 %
no šā atsauces līmeņa; „C līmenis” nozīmē
starpības pārsniegumu, kas ir mazāks par 75 % no
starpības pārsnieguma atsauces līmeni, taču ne mazāks
par 50 % no šā atsauces līmeņa; „D līmenis”
nozīmē starpības pārsniegumu, kas ir mazāks par 50 %
no starpības pārsnieguma atsauces līmeņa, taču ne
mazāks par 25 % no šā atsauces līmeņa; un „E
līmenis” nozīmē starpības pārsniegumu, kas ir mazāks
nekā 25 % no starpības pārsnieguma atsauces
līmeņa. 31.
Visām citām
svārstīga apmēra riska darījumu sekjuritizācijām
ar kontrolētu priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumu
piemēro kredīta pārrēķinu koeficientu 90 %. 32.
Visām citām
svārstīga apmēra riska darījumu sekjuritizācijām
ar nekontrolētu priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumu
piemēro kredīta pārrēķinu koeficientu 100 %.
2.6.
Kredītriska
mazināšanas atzīšana sekjuritizācijas pozīcijām
33.
Ja sekjuritizācijas
pozīcijai ir iegūta kredīta aizsardzība, riska
svērtās vērtības aprēķinu iespējams
mainīt saskaņā ar VIII pielikumu.
2.7.
Riska svērtās
vērtības mazināšana
34.
Kā paredz
66. panta 2. punkts, attiecībā uz sekjuritizācijas
pozīcijām, kurām piemēro 1250 % nosacīto riska
pakāpi, kredītiestādes var, kā alternatīvu
pozīcijas iekļaušanai savos riska svērtās
vērtības aprēķinos, atskaitīt no pašu kapitāla šīs
pozīcijas riska darījuma vērtību. Šiem nolūkiem riska
darījuma vērtības aprēķinā var ņemt
vērā pieļaujamo fondēto aizsardzību tādā
veidā, kā tas atbilst 33. punktam. 35.
Ja
kredītiestāde izmanto 34. punktā paredzēto
alternatīvu, summu, kas ir 12,5 reizes lielāka par summu,
atskaitītu saskaņā ar šo punktu, 9. punkta nolūkiem
atskaita no summas, kas šajā punktā minēta kā
maksimālā riska svērtā vērtība, ko
jāaprēķina šeit norādītajām
kredītiestādēm.
3.
Riska svērtās
vērtības aprēķināšana saskaņā ar uz
iekšējiem reitingiem balstīto pieeju
3.1.
Metožu hierarhija
36.
Sekjuritizācijas
pozīciju riska svērto vērtību 96. panta nolūkiem
aprēķina saskaņā ar 36. līdz 74. punktu. 37.
Pozīcijai ar
reitingu vai pozīcijai, kurai piemēro iespējamo reitingu, riska
svērto vērtību aprēķina, izmantojot 45. līdz
49. punktā izklāstīto uz reitingiem balstīto metodi. 38.
Pozīcijai bez
reitinga izmanto 50. līdz 52. punktā aprakstīto
uzraudzības formulas metodi, izņemot gadījumus, kuros
atļauts izmantot iekšējās novērtēšanas pieeju, kā
tas noteikts 42. un 43. punktā. 39.
Kredītiestāde,
kura nav kredītiestāde-iniciatore vai
kredītiestāde-sponsore, uzraudzības formulas metodi var izmantot
tikai ar kompetento iestāžu atļauju. 40.
Ja
kredītiestāde-iniciatore vai kredītiestāde-sponsore
nespēj aprēķināt Kirb un nav saņēmusi
atļauju izmantot iekšējās novērtēšanas pieeju ABCP
programmu pozīcijām, un attiecībā uz citām
kredītiestādēm, kur tās nav saņēmušas
atļauju izmantot uzraudzības formulas metodi, vai attiecībā
uz ABCP programmu pozīcijām - iekšējās
novērtēšanas pieeju, tad sekjuritizācijas pozīcijām,
kurām nav reitinga un kurām nav iespējams izmantot
iespējamo reitingu, piemēro 1250 % nosacīto riska
pakāpi.
3.1.1.
Iespējamo reitingu
lietošana
41.
Ja ir izpildītas
zemāk minētās operacionālās prasības,
iestāde piešķir pozīcijai bez reitinga iespējamo
kredīta novērtējumu, kas ir ekvivalents kredīta
novērtējumam tām pozīcijām ar reitingu, kuras ir
augstākās pozīcijas, kas ir visos aspektos pakārtotas
minētajām sekjuritizācijas pozīcijām bez reitinga. (a) Atsauces
pozīcijām visos aspektos ir jābūt pakārtotām
sekjuritizācijas laidienam, kuram nav reitinga. (b) Šo atsauces
pozīciju termiņam jābūt vienādam vai garākam par
termiņu minētajai pozīcijai bez reitinga. (c) Jebkuru
iespējamo reitingu pastāvīgi atjaunina, lai ņemtu
vērā izmaiņas sekjuritizācijas atsauces
pozīcijās.
3.1.2.
„Iekšējās
novērtēšanas pieeja” ABCP programmu pozīcijām
42.
Ja to atļauj
kompetentās iestādes un ir izpildīti zemāk minētie
nosacījumi, kredītiestāde ar aktīviem nodrošināto
komerciālo vērtspapīru programmas pozīcijām,
kurām nav reitinga, var piešķirt atvasinātu reitingu, kā
tas noteikts 43. punktā. (a) Komerciālo
vērtspapīru pozīcijām, kas emitētas programmā,
jābūt piešķirtam reitingam. (b) Kredītiestāde
pierāda kompetentajām iestādēm, ka to iekšējie
novērtējumi pozīciju kredīta kvalitātei ir
saskanīgi ar vienas vai vairāku tiesīgu ĀKNI
vispārpieejamu novērtēšanas metodoloģiju
vērtspapīru reitingu noteikšanai, kas ir nodrošināti ar
sekjuritizētā veida riska darījumiem. (c) ĀKNI skaitā, kuru metodoloģija
jāievēro, kā pieprasīts b) punktā, iekļaujamas
tās ĀKNI, kuras ir sniegušas ārējos reitingus
programmā emitētajiem komerciālajiem vērtspapīriem. Kvantitatīviem
elementiem, piemēram, stresa faktori, kurus izmanto, piešķirot
pozīcijai noteiktu kredīta kvalitāti, jābūt vismaz
tikpat konservatīviem kā tie, kurus attiecīgajā
novērtēšanas metodoloģijā izmanto minētās ĀKNI. (d) Izstrādājot
savu iekšējās novērtēšanas metodoloģiju,
kredītiestādei jāņem vērā visas piemēroto ĀKNI
publicētās reitingu metodoloģijas, lai noteiktu
vērtspapīru reitingus, kas ir nodrošināti ar
sekjuritizētā veida riska darījumiem. Šos apsvērumus
kredītiestāde dokumentē un atjaunina vismaz reizi gadā. (e) Kredītiestādes
iekšējās novērtēšanas metodoloģijā iekļauj
reitingu kategorijas. Ir jābūt atbilstībai starp šīm reitingu
kategorijām un tiesīgo ĀKNI kredītu
novērtējumiem. Šī atbilstība ir precīzi
dokumentējama. (f) Iekšējās
novērtēšanas metodoloģiju izmanto kredītiestādes
iekšējos riska pārvaldīšanas procesos, ieskaitot lēmumu
pieņemšanu, vadības informāciju un kapitāla sadales
procesus. (g) Iekšējie
vai ārējie revidenti, ĀKNI vai kredītiestādes
iekšējā kredītu uzraudzības vai riska
pārvaldīšanas struktūra regulāri pārskata
iekšējās novērtēšanas procesu un iekšējo
novērtējumu kvalitāti kredītiestādes riska
darījumu kvalitātei ABCP programmā. Ja kredītiestādes
iekšējie revidenti, kredītu uzraudzības vai riska
pārvaldīšanas struktūra veic šādu pārskatu, šīm
funkcijām ir jābūt neatkarīgām no ABCP programmas
biznesa līnijas, kā arī no attiecībām ar klientiem. h) Kredītiestāde
seko savu iekšējo reitingu attīstībai laika gaitā, lai
novērtētu savas iekšējās novērtēšanas
metodoloģijas darbības rezultātus, un nepieciešamības
gadījumā veic šīs metodoloģijas korekcijas, ja riska
darījumu rezultāti regulāri atšķiras no iekšējos reitingos
norādītajiem. (i) ABCP
programmā jāiekļauj sākotnējās izvietošanas
standarti kredītu un ieguldījumu vadlīniju veidā.
Pieņemot lēmumu par aktīvu iegādi, programmas pārzinis
ņem vērā iegādājamo aktīvu veidu, to riska
darījumu veidu un naudas vērtību, kas izriet no
likviditātes nodrošināšanas un kredītu uzlabošanas noteikumiem,
zaudējumu sadali, un aktīvu juridisko un ekonomisko nodalīšana no
struktūras, kas šos aktīvus pārdod. Ir jāveic aktīvu
pārdevēja riska profila kredītanalīze, iekļaujot
tajā iepriekšējo un nākotnē paredzamo finanšu
rezultātu analīzi, esošo tirgus situāciju, nākotnē
paredzamo konkurētspēju, parādsaistību koeficientu, naudas
plūsmu, procentu segumu un parādu reitingu. Turklāt jāveic
arī pārdevēja sākotnējās izvietošanas standartu,
klientu apkalpošanas spēju un iekasēšanas procesu analīze. (j) ABCP
programmas sākotnējās izvietošanas standartiem jānosaka
minimālie aktīvu piemērotības kritēriji, kas jo
īpaši, (i) izslēdz
iespēju iegādāties aktīvus, kuriem ir būtisks
kavējums vai par kuriem netiek pildītas saistības; (ii) ierobežo
pārmērīgu koncentrāciju attiecībā uz vienu
debitoru vai ģeogrāfisko apgabalu; un (iii) ierobežo
iegādājamo aktīvu termiņu. (k) ABCP programmai
jāapkopo kārtība un procedūras, kurās ņemtas
vērā pakalpojumu sniedzēja operacionālās spējas
un kredīta kvalitāte. Programma mazina
pārdevēja/pakalpojumu sniedzēja risku ar dažādām
metodēm, tādām kā mehānismi, kas balstās uz esošo
kredīta kvalitāti, kas var novērst līdzekļu
sajaukšanos. (l) Apkopoto
zaudējumu novērtējumā par aktīvu portfeli, kura
iegādi apsver ABCP programma, jāņem vērā visi
iespējamie riska avoti, piemēram, kredītrisks un
pasliktināšanās risks. Ja pārdevēja sniegtās
kredīta kvalitātes uzlabošanas apmērs ietver tikai ar
kredītu saistītos riskus, jāizveido atsevišķa rezerve
pasliktināšanās riskam, ja pasliktināšanās risks
attiecīgajam riska darījumu portfelim ir būtisks. Turklāt,
aprēķinot pieprasīto uzlabošanas līmeni, programmā
jāizskata vēsturiskā informācija par vairākiem gadiem,
ieskaitot zaudējumus, kavējumus, pasliktināšanos un pircēju
parādu apgrozījuma ātrumu. (m) ABCP
programmā jāiekļauj strukturāli mehānismi riska
darījumu iegādei, lai mazinātu bāzes portfeļa
iespējamo kredīta kvalitātes pasliktināšanos,
piemēram, mehānismi likvidācijas uzsākšanai. Kompetentās
iestādes var atcelt prasību padarīt ĀKNI
novērtēšanas metodoloģiju, ja tās uzskata, ka
konkrētas sekjuritizācijas īpatnības – piemēram,
tās unikālā struktūra - ir tādas, ka tām vēl
nav publiski pieejamas ĀKNI novērtēšanas metodoloģijas. 43.
Pozīcijas bez
reitinga kredītiestāde ieskaita vienā no reitingu
kategorijām, kas aprakstītas 42. punktā. Pozīcijai
tiek piešķirts atvasināts reitings, kas atbilst kredīta
novērtējumam, kurš atbilst šai reitingu kategorijai, kā noteikts
42. punktā. Ja šis atvasinātais reitings, uzsākot
sekjuritizāciju, ir atbilstošs investīciju kategorijai vai
augstāks, tas ir pielīdzināms piemērotam kredīta
novērtējumam, ko sniegusi tiesīga ĀKNI riska
svērtās vērtības aprēķinu nolūkiem.
3.2.
Maksimālā riska
svērtā vērtība
44.
Kredītiestāde-iniciatore,
kredītiestāde-sponsore vai citas kredītiestādes, kas var
aprēķināt KIRB, var
samazināt sekjuritizācijas pozīciju aprēķināto
riska svērto vērtību līdz tādai, kas saskaņā
ar 75. panta a) punktu radītu kapitāla prasību, kas
vienāda ar 8 % no riska svērtās vērtības, kas
rastos, ja sekjuritizācijai pakļautie aktīvi netiktu
sekjuritizēti un būtu iekļauti kredītiestādes
bilancē kopā ar paredzamajiem zaudējumiem no šiem riska
darījumiem.
3.3.
Uz reitingiem
balstītā metode
45.
Atbilstoši uz reitingiem
balstītajai metodei sekjuritizācijas pozīcijas, kurai
piešķirts reitings, riska svērto vērtību
aprēķina, piemērojot riska darījumu vērtībai
attiecīgā kredīta kvalitātes soļa nosacīto riska
pakāpi, kas atbilst kompetento iestāžu kredīta
novērtējumam saskaņā ar 98. pantu, kā tas noteikts
turpmāk 4. un 5. tabulā. 4. tabula Pozīcijas,
kurām nav kredīta īstermiņa novērtējuma Kredīta kvalitātes solis (CQS) || Nosacītā riska pakāpe || A || B || C CQS 1 || 7 % || 12 % || 20 % CQS 2 || 8 % || 15 % || 25 % CQS 3 || 10 % || 18 % || 35 %3 CQS 4 || 12 % || 20 % || 35 % CQS 5 || 20 % || 35 % || 35 % CQS 6 || 35 % || 50 % || 50 % CQS 7 || 60 % || 75 % || 75 % CQS 8 || 100 % || 100 % || 100 % CQS 9 || 250 % || 250 % || 250 % CQS 10 || 425 % || 425 % || 425 % CQS 11 || 650 % || 650 % || 650 % Zem CQS 11 || 1250 % || 1250 % || 1250 % 5. tabula Pozīcijas ar
īstermiņa kredīta novērtējumiem Kredīta kvalitātes solis (CQS) || Nosacītā riska pakāpe || A || B || C CQS 1 || 7 % || 12 % || 20 % CQS 2 || 12 % || 20 % || 35 % CQS 3 || 60 % || 75 % || 75 % Visi citi kredīta novērtējumi || 1250 % || 1250 % || 1250 % 46.
Saskaņā ar
47. punktu nosacītās riska pakāpes katras tabulas A
slejā piemēro tad, ja pozīcija ir vecākajā
sekjuritizācijas laidienā. Lai noteiktu, kurš laidiens šiem
nolūkiem ir vecākais, nav nepieciešams ņemt vērā
summas, kas pienākas par procentu likmēm, valūtas
atvasināto instrumentu līgumiem, maksājamām nodevām
vai citiem līdzīgiem maksājumiem. 47.
Nosacītās riska
pakāpes katras tabulas C slejā piemēro tad, ja pozīcija ir
sekjuritizācijā, kurā sekjuritizācijai pakļauto riska
darījumu faktiskais skaits ir mazāks par seši. Aprēķinot
riska darījumu faktisko skaitu, vairākus sekjuritizācijas riska
darījumus ar vienu debitoru uzskata par vienu riska darījumu. Riska
darījumu faktisko skaitu aprēķina kā: kur EADi ir
riska darījumu vērtību summa visiem riska darījumiem ar i
debitoru. Resekjuritizācijas (sekjuritizācijai pakļauto riska darījumu
sekjuritizācija) gadījumā kredītiestāde izskata
sekjuritizācijas riska darījumu skaitu portfelī, nevis
bāzes riska darījumu skaitu sākotnējos portfeļos, no
kurienes cēlušies sekjuritizācijai pakļautie bāzes riska
darījumi. Ja ir pieejama portfeļa daļa, kas ir saistīta ar
lielāko riska darījumu, C1, kredītiestāde var
aprēķinā N kā 1/C1. 48.
Nosacītās riska
pakāpes B slejā piemēro visām citām
pozīcijām. 49.
Kredītriska
mazināšanu sekjuritizācijas pozīcijās iespējams
atzīt atbilstoši 58. līdz 60. punktam.
3.4.
Uzraudzības formulas
metode
50.
Atbilstoši 56. un 57.
punktam uzraudzības formulas metode paredz, ka nosacītā riska
pakāpe sekjuritizācijas pozīcijai ir lielākais no diviem
lielumiem - 7 % vai tā nosacītā riska pakāpe, kas
piemērojama saskaņā ar 51. punktu. 51.
Saskaņā ar 56.
un 57. punktu riska darījuma summai piemērojamā nosacītā
riska pakāpe ir 12.5 x (S[L+T] – S[L]) /
T kur kur t = 1000, un w = 20. Šajos vienādojumos
Beta [x; a, b] attiecas uz kumulatīvo beta sadalījumu ar parametriem
a un b, kurus novērtē attiecībā pret x. T (laidiena apjoms,
kurā atrodas pozīcija) aprēķina kā a) laidiena
nominālās summas attiecību pret b) riska darījumu
vērtības summu riska darījumiem, kas pakļauti
sekjuritizācijai. Šiem nolūkiem IV pielikumā
uzskaitīto atvasināto instrumentu riska darījumu
vērtība gadījumos, kad esošās aizstāšanas izmaksas nav
pozitīvs lielums, ir potenciāls nākotnes kredītriska
darījums, ko aprēķina saskaņā ar III pielikumu. Kirbr ir attiecība
a) Kirb pret b) b) riska darījumu vērtību summa
sekjuritizācijai pakļautajiem riska darījumiem. Kirbr izsaka
decimālā formā (piemēram, Kirb, kas ir vienāds 15 %
no portfeļa izsaka kā Kirbr 0,15). L (kredīta
kvalitātes uzlabošanas līmenis) aprēķina kā visu to
laidienu nominālās summas attiecību, kuri ir pakārtoti
laidienam, kurā atrodas pozīcija, attiecību pret riska
darījumu vērtību summu riska darījumiem, kas ir
pakļauti sekjuritizācijai. Kapitalizētos nākotnes
ieņēmumus neiekļauj L aprēķinā.
Aprēķinot kredīta kvalitātes uzlabošanas līmeni,
summas, kas jāsaņem no darījumu partneriem saistībā ar
IV pielikumā uzskaitītajiem atvasinātajiem instrumentiem un
kas attiecībā pret minēto laidienu ietilpst attiecināmas uz
jaunāku laidienu, iespējams aprēķināt pēc to
esošajām aizstāšanas izmaksām (bez potenciālajiem
nākotnes riska darījumiem). N ir riska darījumu
faktiskais skaits, kas aprēķināts saskaņā ar
47. punktu. ELGD jeb riska
darījuma vidējos svērtos zaudējumus, kas var rasties
saistību nepildīšanas gadījumā, aprēķina
šādi: kur LGDi ir
vidējais LGD (ZSN) visiem riska darījumiem ar i debitoru, kur LGD
(ZSN) nosaka saskaņā ar 84. līdz 89. pantu.
Resekjuritizācijas gadījumā sekjuritizācijas
pozīcijām piemēro 100 % (ZSN). Ja saistību
nepildīšanas risku un pasliktināšanās risku
iegādātajiem pircēju parādiem vienā
sekjuritizācijā izskata apkopotā veidā (t.i., viena rezerve
vai nodrošinājums ir pieejams abu veidu zaudējumu segšanai), LGD
(ZSN) ievadi sastāda kā vidējo svērto LGD (ZSN)
kredītriskam un 75 % LGD pasliktināšanās riskam.
Svērumi ir atsevišķs kapitāla nodrošinājums attiecīgi
kredītriskam un pasliktināšanās riskam. Vienkāršota ievade Ja riska darījuma
vērtība lielākajam sekjuritizācijas riska darījumam, C1,
nav lielāka par 3 % no riska darījumu vērtību summas
sekjuritizācijai pakļautajiem riska darījumiem, uzraudzības
formulas metodes nolūkiem kredītiestāde var noteikt LGD= 50 %
un N kā vienādu ar . vai N=1/ C1. Cm ir riska
darījumu vērtību summas lielākajiem „m” riska
darījumiem attiecība pret riska darījumu vērtību summu
sekjuritizācijai pakļautajiem riska darījumiem. Lielumam „m”
līmeni var noteikt kredītiestāde. Sekjuritizācijām,
kurās ietverti mazie riska darījumi, kompetentās iestādes
var atļaut uzraudzības formulas metodes izmantošanu, lietojot
vienkāršojumus: h = 0 un v = 0. 52.
Kredītriska
mazināšanu sekjuritizācijas pozīcijās iespējams
atzīt atbilstoši 58., 59. un 61. līdz 65. punktam.
3.5.
Vienošanās par
likviditātes nodrošināšanu
53.
Lai noteiktu riska
darījumu vērtību sekjuritizācijas pozīcijai bez
reitinga, 54. un 55. punkta noteikumus piemēro kā noteiktu
veidu vienošanās par likviditātes nodrošināšanu.
3.5.1.
Likviditātes
nodrošinājumi, kas ir pieejami tikai vispārēju tirgus
darbības traucējumu gadījumā
54.
Likviditātes
nodrošinājuma, ko iespējams izmantot tikai vispārīgu tirgus
darbības traucējumu gadījumā un kas atbilst 14. punkta
nosacījumiem „piemērotas likviditātes nodrošināšanai”,
nominālajai summai var piemērot 20 % pārrēķinu koeficientu.
3.5.2.
Vienošanās par
naudas aizdošanu
55.
Likviditātes
nodrošinājuma, kas atbilst 16. punkta nosacījumiem,
nominālajai summai iespējams piemērot pārrēķinu
koeficientu 0 %. Izņēmuma
gadījumi, kad nav iespējams aprēķināt Kirb. 56.
Ja
kredītiestādei no praktiskā viedokļa nav izdevīgi
aprēķināt riska svērto vērtību riska
darījumiem tā, it kā tie nebūtu pakļauti
sekjuritizācijai, kredītiestāde izņēmuma gadījumos
ar kompetento iestāžu atļauju uz noteiktu laiku var piemērot
turpmāk aprakstīto metodi riska svērtās vērtības
aprēķināšanai sekjuritizācijas pozīcijām bez
reitinga likviditātes nodrošinājuma veidā. 57.
Augstāko nosacīto
riska pakāpi, kas tiktu piemērota saskaņā ar 78. līdz
83. pantu jebkuram sekjuritizācijas riska darījumam tā, it
kā tie nebūtu pakļauti sekjuritizācijai, var piemērot
sekjuritizācijas pozīcijai, ko pārstāv likviditātes
nodrošinājums. Lai noteiktu pozīcijas riska darījuma
vērtību, var piemērot 50 % pārrēķinu
koeficientu likviditātes nodrošinājuma nominālajai summai, ja
vienošanās sākotnējais termiņš ir viens gads vai
mazāk. Ja likviditātes nodrošinājums atbilst 54. punkta
nosacījumiem, iespējams piemērot 20 %
pārrēķinu koeficientu.
3.6.
Kredītriska
mazināšanas atzīšana sekjuritizācijas pozīcijām
3.6.1.
Fondētā
aizsardzība
58.
Piemērota
fondētā aizsardzība tiek ierobežota līdz tādai, kas ir
piemērota riska svērtās vērtības
aprēķināšanai saskaņā ar 78. līdz 83. pantu,
kā tas noteikts 90. līdz 93. pantā, un tās atzīšana
ir saistāma ar attiecīgo minimālo prasību izpildi, kas
noteiktas minētajos pantos.
3.6.2.
Nefondētā
aizsardzība
59.
Piemērota
nefondētā aizsardzība un nefondētās aizsardzības
sniedzēji ir tikai tādi, kas ir piemēroti saskaņā ar
90. līdz 93. pantu, un to atzīšana ir saistāma ar
attiecīgo minimālo prasību izpildi, kas noteiktas šajos pantos.
3.6.3.
Kapitāla
prasību aprēķināšana sekjuritizācijas
pozīcijām ar kredītriska mazināšanu.
Uz reitingiem
balstītā metode 60.
Ja riska svērto
vērtību aprēķina, izmantojot uz reitingiem balstīto
pieeju, riska darījumu vērtību un/vai riska svērto
vērtību sekjuritizācijas pozīcijai, kurai ir iegūta
kredīta aizsardzība, var grozīt saskaņā ar
VIII pielikuma noteikumiem, ciktāl tie attiecas uz riska
svērtās vērtības aprēķināšanu
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu. Uzraudzības
formulas metode – pilna aizsardzība 61.
Ja riska svērto
vērtību aprēķina, izmantojot uzraudzības formulas
metodi, kredītiestāde nosaka pozīcijas „faktisko riska
pakāpi”. Kredītiestāde to nosaka, dalot pozīcijas riska
svērto vērtību ar pozīcijas riska darījuma
vērtību un rezultātu reizinot ar 100. 62.
Fondētās
kredīta aizsardzības gadījumā sekjuritizācijas
pozīcijas riska svērto vērtību aprēķina, reizinot
pozīcijas riska darījuma summu, kas koriģēta atbilstoši
fondētajai kredīta aizsardzībai (E*, kas
aprēķināts saskaņā ar 90. līdz 93. pantu,
riska svērtās vērtības aprēķināšanai
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu, pieņemot, ka sekjuritizācijas
pozīcijas summa ir E) ar faktisko riska pakāpi. 63.
Nefondētas
kredīta aizsardzības gadījumā sekjuritizācijas
pozīcijas riska svērto vērtību aprēķina, reizinot
GA (aizsardzības summa, kas koriģēta atbilstoši
valūtas nesakritībai un termiņu nesakritībai
saskaņā ar VIII pielikuma noteikumiem) ar aizsardzības
sniedzēja nosacīto riska pakāpi; un pieskaitot rezultātu
summai, kas iegūta, reizinot sekjuritizācijas pozīcijas summu,
no kuras atņemts GA, ar faktisko riska pakāpi. Uzraudzības
formulas metode – daļēja aizsardzība 64.
Ja kredītriska
mazināšana sedz „pirmās kārtas zaudējumus” vai
proporcionālus zaudējumus sekjuritizācijas pozīcijā,
kredītiestāde var piemērot 61. līdz 63. punkta
noteikumus. 65.
Citos gadījumos
kredītiestāde uzskata sekjuritizācijas pozīciju par
divām vai vairākām pozīcijām, nesegto daļu
uzskatot par pozīciju ar zemāko kredīta kvalitāti. Lai
aprēķinātu riska svērto vērtību šai
pozīcijai, piemēro 50. līdz 52. punkta noteikumus,
pieņemot, ka fondētās aizsardzības gadījumā „T”
koriģē atbilstoši e*; un nefondētās aizsardzības
gadījumā – atbilstoši –g, kur e* apzīmē E* attiecību
pret kopējo nosacīto bāzes portfeļa vērtību, kur
E* ir sekjuritizācijas pozīcijas koriģētā riska
darījuma summa, kas aprēķināta atbilstoši
VIII pielikuma noteikumiem, kā tos piemēro riska
svērtās vērtības aprēķināšanai
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu, pieņemot, ka
sekjuritizācijas pozīcijas summa ir E; un g ir kredīta
aizsardzības nominālās summas (kas ir koriģēta
atbilstoši valūtas nesakritībai un termiņu nesakritībai
saskaņā ar VIII pielikuma noteikumiem) attiecība pret riska
darījumu summām sekjuritizācijas riska darījumos.
Nefondētās kredīta aizsardzības gadījumā
aizsardzības sniedzēja nosacīto riska pakāpi piemēro
tai pozīcijas daļai, ko neietver „T” koriģētā
vērtība.
3.7.
Papildu kapitāla
prasības svārstīga apmēra riska darījumu
sekjuritizācijai ar priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumiem
66.
Papildus riska
svērtajai vērtībai, kas aprēķināta
kredītiestādes sekjuritizācijas pozīcijām,
kredītiestāde-iniciatore tiek pieprasīts
aprēķināt riska svērto vērtību saskaņā
ar metodoloģiju, kas izklāstīta 17. līdz
32. punktā, ja tā pārdod svārstīga apmēra
riska darījumus sekjuritizācijai, kas satur priekšlaicīgas
amortizācijas nosacījumu. 67.
Attiecīgi
66. punkta nolūkiem 68. un 69. punkts aizstāj 20. un
21. punktu. 68.
Šo noteikumu
nolūkiem „iniciatora intereses” ir summa, ko veido (a) nominālā
summa, ko sastāda sekjuritizācijai pārdoto izmantoto summu
portfeļa nosacītā daļa, kuras proporcija
attiecībā pret kopējo portfeļa summu, kas pārdota
struktūrai, nosaka proporciju naudas plūsmai, ko rada pamatsummas un
procentu iekasēšana un citas saistītās summas, kas nav
izmantojamas maksājumiem sekjuritizācijas pozīciju
turētājiem sekjuritizācijā; plus (b) nominālā
summa no tās kredītlīniju neizmantoto summu portfeļa
daļas, kuras izmantotās summas ir pārdotas sekjuritizācijas
nolūkiem un kuru attiecība pret šādu neizmantoto summu kopsummu
ir tāda pati kā a) apakšpunktā aprakstītās
nominālās summas attiecība pret izmantoto summu, kas
pārdotas sekjuritizācijas nolūkiem, portfeļa nominālo
summu. Lai tās atzītu
par iniciatora interesēm, tām nav jābūt
pakārtotām ieguldītāja interesēm. „Ieguldītāja
intereses” ir izmantoto summu, kas nav attiecināmas uz a) punktu,
portfeļa nosacītās daļas nominālā summa plus
nominālā summa tai kredītlīniju neizmantoto summu
portfeļa daļai, kuras izmantotās summas ir pārdotas
sekjuritizācijas nolūkiem, un kas nav attiecināma uz b) punktu. 69.
Kredītiestādes-iniciatores
riska darījums, kas saistīts ar tās tiesībām
attiecībā uz iniciatora interešu daļu, kas aprakstīta
68. punkta a) apakšpunktā, nav uzskatāms par sekjuritizācijas
pozīciju, bet gan par proporcionālu riska darījumu ar
sekjuritizācijai pakļauto izmantoto summu riska darījumiem
tā, it kā tie nebūtu pakļauti sekjuritizācijai, par
summu, kas ir vienāda ar 68. punkta a) apakšpunktā
aprakstīto. Tiek uzskatīts arī, ka
kredītiestādei-iniciatorei ir proporcionāls riska darījumus
ar kredītlīniju neizmantotajām summām, kuru izmantotās
summas ir pārdotas sekjuritizācijas nolūkiem, par summu, kas ir
vienāda ar 68. punkta b) apakšpunktā aprakstīto.
3.8.
Riska svērtās
vērtības mazināšana
70.
Sekjuritizācijas pozīcijas,
kurai piemēro 1250 % nosacīto riska pakāpi, riska
svērto vērtību var samazināt par summu, kas ir 12,5 reizes
lielāka par jebkuru summu vērtības korekcijai, ko
kredītiestāde ir izmantojusi attiecībā uz
sekjuritizācijai pakļautajiem riska darījumiem. Tādā
apmērā, kā vērtības korekcijas ir ņemtas
vērā šim nolūkam, tās neņem vērā to aprēķinu
nolūkiem, kas norādīti VII pielikuma 1. daļas
34. punktā. 71.
Sekjuritizācijas
pozīcijas riska svērto vērtību var samazināt par
summu, kas ir 12,5 reizes lielāka par jebkuru summu vērtības
korekcijai, ko kredītiestāde ir izmantojusi attiecībā uz šo
pozīciju. 72.
Kā paredz
66. panta 2. punkts, attiecībā uz sekjuritizācijas
pozīcijām, kurām piemēro 1250 % nosacīto riska
pakāpi, kredītiestādes var, kā alternatīvu
pozīcijas iekļaušanai savos riska svērtās
vērtības aprēķinos, atskaitīt no pašu kapitāla
šīs pozīcijas riska darījuma vērtību. 73.
Šā panta 73.
punktā: (a) pozīcijas
riska darījuma vērtību var atvasināt no riska
svērtās summas, ņemot vērā visus samazinājumus
saskaņā ar 70. un 71. punktu; (b) riska
darījuma vērtības aprēķinā var ņemt
vērā piemēroto fondēto aizsardzību tādā
veidā, kas atbilst 58. līdz 65. punktā
paredzētajai metodoloģijai; (c) ja ir izmantota
uzraudzības formulas metode riska svērtās vērtības
aprēķināšanai, un L < KIRBR un [L+T] > KIRBR,
pozīciju var uzskatīt par divām pozīcijām, kur L
vienāds ar KIRBR vecākajai no šīm
pozīcijām. 74.
Ja
kredītiestāde izmanto 72. punktā paredzēto
alternatīvu, summu, kas ir 12,5 reizes lielāka par summu,
atskaitītu saskaņā ar šo punktu, 44. punkta nolūkiem
atskaita no summas, kas šajā punktā minēta kā
maksimālā riska svērtā vērtība, ko
jāaprēķina šeit norādītajām
kredītiestādēm. X pielikums
Operacionālais risks
1.daļa – Pamatrādītāja pieeja
1.
Kapitāla
prasība
1.
Atbilstoši
pamatrādītāja pieejai operacionālā riska kapitāla
prasība ir vienāda ar 15 % no turpmāk definētā
attiecīgā rādītāja.
2.
Indikators
2.
Attiecīgais
indikators ir procentu tīro ieņēmumu un no procentiem
neatkarīgo tīro ieņēmumu vidējā summa triju gadu
laikā. 3.
Vidējo summu par trijiem
gadiem aprēķina, pamatojoties uz pēdējiem sešiem divpadsmit
mēnešu novērojumiem finanšu gada vidū un beigās. Ja nav
pieejami pārbaudīti rādītāji, iespējams izmantot
darījumu prognozes. 4.
Ja kādā no
minētajiem novērojumiem tīro procentu ieņēmumu un no
procentiem neatkarīgo tīro ieņēmumu summa ir negatīva
vai vienāda ar nulli, šo rādītāju neņem
vērā, aprēķinot vidējo summu par trijiem gadiem.
Attiecīgo indikatoru aprēķina kā pozitīvo
rādītāju summu, ko dala ar pozitīvo rādītāju
skaitu.
2.1.
Kredītiestādes,
kuru darbību regulē Direktīva 86/635/EEK
5.
Pamatojoties uz
kredītiestāžu peļņas un zaudējumu pārskata
grāmatvedības posteņiem saskaņā ar Direktīvas
86/635/EEK 27. pantu, attiecīgo indikatoru aprēķina kā
1. tabulā uzskaitīto elementu summu. Katru elementu summē kā
pozitīvu vai negatīvu. 6.
Šiem elementiem var
būt vajadzīgas korekcijas, lai ņemtu vērā 7. un
8. punktā noteiktās prasības. 1. tabula 1 Procentu ienākumi un līdzīgi ienākumi 2 Maksājamie procenti un līdzīgi maksājumi 3 Ienākumi no vērtspapīriem: a) ienākumi no akcijām un citiem mainīgā procenta vērtspapīriem b) ienākumi no līdzdalības c) ienākumi no daļām saistītos uzņēmumos 4 Saņemtās komisijas naudas un maksas 5 Maksājamās komisijas naudas un maksas 6 Finanšu operāciju tīrā peļņa vai tīrie zaudējumi 7 Pārējie saimnieciskās darbības ieņēmumi
2.1.1.
Prasības.
7.
Rādītāju
aprēķina pirms rezervju un pamatdarbības izdevumu
atskaitīšanas. 8.
Indikatora
aprēķināšanā neizmanto šādus elementus: a) Realizētā
peļņa/zaudējumi no finanšu aktīvu pārdošanas, kas nav
iekļauti tirdzniecības portfelī b) Ienākumi
no ārkārtas posteņiem vai neparastiem posteņiem c) Ienākumi,
kas saistīti ar apdrošināšanu Ja tirdzniecības
posteņu pārvērtēšana ir daļa no peļņas un
zaudējumu pārskata, to var iekļaut aprēķinā. Ja
piemēro Direktīvas 86/635/EEK 36. panta 2. punktu,
peļņas un zaudējumu pārskatā iegrāmatotā
pārvērtēšana jāiekļauj aprēķinā.
2.2.
Kredītiestādes,
kuru darbību regulē atšķirīgas grāmatvedības
sistēmas
9.
Ja
kredītiestāžu darbību regulē grāmatvedības
sistēmas, kas ir atšķirīgas no Direktīvā 86/635/EK
noteiktajām, tās aprēķina attiecīgo
rādītāju, pamatojoties uz datiem, kas vislabāk atbilst
iepriekšminētajai definīcijai. 2. daļa
– Standartizētā pieeja
1.
Kapitāla
prasība
1.
Atbilstoši
standartizētajai pieejai operacionālā riska kapitāla
prasība ir vienkārša visu to kapitāla prasību summa, kas
aprēķinātas katrai 2. tabulā minētajai biznesa
līnijai. 2.
Kapitāla
prasība katrai biznesa līnijai ir vienāda ar attiecīgā
indikatora noteiktu procentuālo daļu. 3.
Indikatoru
aprēķina katrai biznesa līnijai atsevišķi. 4.
Katrai biznesa
līnijai attiecīgo rādītāju aprēķina kā
procentu tīro ienākumu un no procentiem neatkarīgo tīro
gada ienākumu vidējo summu trīs gadu laikā, kā tas
noteikts 1. daļas 5. līdz 9. punktā. 5.
Vidējo summu par trīs
gadiem aprēķina, pamatojoties uz pēdējiem sešiem divpadsmit
mēnešu novērojumiem finanšu gada vidū un beigās. Ja nav
pieejami pārbaudīti rādītāji, iespējams izmantot
darījumu prognozes. 6.
Ja kādā no
minētajiem novērojumiem neto procentu ienākumu un no procentiem
neatkarīgo neto ienākumu summa ir negatīva, uz šo
rādītāju attiecina nulles vērtību. 2. tabula Biznesa līnija || Darbību saraksts || Procenti Uzņēmumu finanses || Finanšu instrumentu izpirkšana sākotnējai izvietošanai un/vai sākotnējās izvietošanas laikā neizvietoto finanšu instrumentu izpirkšanas garantēšana Ar garantēšanu saistīti pakalpojumi Konsultēšana par ieguldījumiem Ieteikumi uzņēmumiem attiecībā uz kapitāla struktūru, darbības stratēģiju un ar to saistītiem jautājumiem un ieteikumi un pakalpojumi attiecībā uz uzņēmējsabiedrību apvienošanu un uzņēmumu pirkšanu Ieguldījumu izpēte, finanšu analīze un citi vispārīgi ieteikumi, kas saistīti ar finanšu instrumentu darījumiem || 18 % Tirdzniecība un pārdošana || Darījumu veikšana uz sava rēķina Starpniecība naudas tirgus darījumos Rīkojumu pieņemšana un pārsūtīšana attiecībā uz vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem Rīkojumu izpilde klientu vārdā Finanšu instrumentu izvietošana, ja iestāde negarantē to izpirkšanu Operācijas ar daudzpusējām tirdzniecības sistēmām || 18 % Starpniecības pakalpojumi mazo riska darījumu portfelī iekļautajiem klientiem (Darbības ar fiziskām personām vai maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas atbilst 55. pantā noteiktajiem kritērijiem mazo riska darījumu kategorijai) || Rīkojumu pieņemšana un pārsūtīšana attiecībā uz vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem Rīkojumu izpilde klientu vārdā Finanšu instrumentu izvietošana bez ciešām saistībām || 12 % Korporatīvo klientu apkalpošana || Noguldījumu vai citu atmaksājamu līdzekļu pieņemšana Kreditēšana Finanšu noma Garantijas un saistības || 15 % Mazo riska darījumu portfelī iekļauto klientu apkalpošana (Darbības ar fiziskām personām vai maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas atbilst 55. pantā noteiktajiem kritērijiem mazo riska darījumu kategorijai) || Noguldījumu vai citu atmaksājamu līdzekļu pieņemšana Kreditēšana Finanšu noma Garantijas un saistības || 12 % Maksājumi un norēķini || Naudas pārskaitīšanas pakalpojumi Maksāšanas līdzekļu emisija un administrēšana || 18 % Aģentūru pakalpojumi || Finanšu instrumentu glabāšana un pārvaldīšana klientu uzdevumā, ieskaitot vērtspapīru glabāšanu bankā un saistītus pakalpojumus, tādus kā naudas un ķīlu pārvaldīšana || 15 % Aktīvu pārvaldīšana || Portfeļa pārvaldība PVKIU pārvaldīšana Citi aktīvu pārvaldīšanas veidi || 12 % 7.
Kompetentās
iestādes var atļaut kredītiestādei operacionālā
riska kapitāla prasību aprēķināšanai izmantot
alternatīvu standartizēto pieeju, kā tas noteikts 9. līdz
16. punktā.
2.
Biznesa līniju
samērošanas principi
8.
Kredītiestādēm
jāizstrādā un jādokumentē standartizētā
sistēmā īpaša kārtība un kritēriji esošo biznesa
līniju un darbību rādītāju samērošanai. Šie
kritēriji vajadzības gadījumā jāpārskata un
jāpielāgo jaunām vai mainīgām biznesa
darbībām un riskiem. Biznesa līniju samērošanas principi ir
šādi. a) Visas
darbības jāiedala biznesa līnijās tā, lai tās būtu
savstarpēji izslēdzošas un visaptverošas. b) Katru
darbību, kuru nav iespējams samērot biznesa līniju
sistēmā, bet kura ir palīgfunkcija sistēmā
iekļautai darbībai, iekļauj tajā biznesa līnijā,
kuru tā atbalsta. Ja palīgdarbība atbalsta vairāk nekā
vienu biznesa līniju, jāizmanto mērķu samērošanas
kritēriji. (c) Ja darbību
nav iespējams samērot ar noteiktu biznesa līniju, jāizmanto
biznesa līnija, kurā tai ir augstākā procentuālā
daļa. Šī pati biznesa līnija attiecas arī uz jebkuru saistīto
palīgdarbību. (d) Kredītiestādes
var izmantot iekšējo izcenojumu metodes, lai sadalītu
rādītāju biznesa līnijās. Izdevumus, kas radušies
vienā biznesa līnijā un kas attiecināmi uz citu biznesa
līniju, iespējams pārvietot uz biznesa līniju, uz kuru tie
attiecas, piemēram, izmantojot metodi, kas pamatojas uz iekšējiem
nodošanas izdevumiem starp divām biznesa līnijām. (e) Darbību
samērošanai biznesa līnijās operacionālā riska
kapitāla nolūkiem jāatbilst kategorijām, kredītriskiem
un tirgus riskiem. (f) Kredītiestādes
augstākā vadība, ko kontrolē kredītiestādes
pārvaldes struktūras, ir atbildīga par samērošanas
kārtību. (g) Biznesa
līniju samērošanas procesam nepieciešama neatkarīga
uzraudzība.
3.
Alternatīvie
rādītāji atsevišķām biznesa līnijām
3.1.
Veidi
9.
Kompetentās
iestādes var atļaut kredītiestādei izmantot
alternatīvu rādītāju biznesa līnijām: mazie banku
darījumi un komercbanku darījumi. 10.
Šīm biznesa
līnijām attiecīgais rādītājs ir
izlīdzināts ienākumu rādītājs, kas ir
vienāds ar triju gadu vidējo no kopējās aizdevumu un avansu
nominālās summas, kas reizināta ar 0,035. 11.
Mazo banku darījumu
biznesa līnijā aizdevumi un avansi ietver kopējās
izmantotās summas no šādiem kredītu portfeļiem:
darījumi ar personām, mazie un vidējie uzņēmumi, ko
pielīdzina personām, un iegādātie mazumtirdzniecības
pircēju parādi. 12.
Komercbanku darījumu
biznesa līnijā aizdevumi un avansi ietver kopējās
izmantotās summas no šādiem kredītu portfeļiem:
darījumi ar uzņēmumiem, darījumi ar valstīm,
darījumi ar iestādēm, specializētie aizdevumi, mazie un
vidējie uzņēmumi, ko pielīdzina uzņēmumiem, un
iegādātie uzņēmumu pircēju parādi. Šeit
iekļauj arī vērtspapīrus, kas nav iekļauti
tirdzniecības portfelī.
3.2.
Nosacījumi
13.
Atļauju izmantot
alternatīvos rādītājus piešķir, ja ir izpildīti
14. līdz 16. punkta nosacījumi.
3.2.1.
Vispārīgi
nosacījumi
14.
Kredītiestāde
izpilda 17. punktā noteiktos atbilstības kritērijus.
3.2.2.
Īpašie
nosacījumi mazajiem banku darījumiem un komercbanku darījumiem
15.
Kredītiestāde
galvenokārt darbojas mazo banku darījumu jomā un komercbanku
darījumu jomā, kas veido vismaz 90 % no tās
ienākumiem. 16.
Kredītiestāde
var pierādīt kompetentajām iestādēm, ka būtiska
daļa no tās mazo darījumu un/vai komercbanku darījumu
aktivitātēm ir aizdevumi ar augstu saistību nepildīšanas
varbūtību un ka alternatīvā standartizētā pieeja
ir labāks pamats operacionālā riska novērtēšanai.
4.
Atbilstības
kritēriji
17.
Kredītiestādēm
jāizpilda šādi turpmāk uzskaitītie atbilstības
kritēriji papildus vispārējiem riska pārvaldīšanas
standartiem, kas noteikti 22. pantā un V pielikumā. (a) Kredītiestādēm
ir labi dokumentēta novērtēšanas un pārvaldīšanas
sistēma operacionālajam riskam, kurā skaidri norādīta
atbildības joma šajā sistēmā. Tās identificē
savus operacionālos riskus un uzskaita attiecīgos
operacionālā riska datus, tai skaitā datus par faktiskajiem zaudējumiem.
Šai sistēmai nepieciešama regulāra neatkarīga pārbaude. (b) Operacionālā
riska novērtēšanas sistēma cieši jāintegrē
kredītiestādes riska pārvaldīšanas procesos. Tās
rezultāti jāiekļauj kā integrāla daļa
kredītiestādes operacionālā riska profila uzraudzības
un kontroles procesā. (c) Kredītiestādes
ievieš vadības ziņošanas sistēmu, kas nodrošina
operacionālā riska ziņojumu iesniegšanu attiecīgajām
struktūrām kredītiestādē. Kredītiestādes
izstrādā procedūras piemērotu darbību veikšanai
atbilstoši vadības ziņojumos sniegtajai informācijai. 3. daļa
– Uzlaboto rādītāju pieejas
1.
Atbilstības
kritēriji
1.
Lai
kredītiestādes būtu tiesīgas izmantot uzlaboto
rādītāju pieeju, tām jāpierāda, ka tās ir
izpildījušas turpmāk uzskaitītos atbilstības
kritērijus papildus vispārējiem riska pārvaldīšanas
standartiem, kas noteikti 22. pantā un V pielikumā.
1.1.
Kvalitatīvie
standarti
2.
Kredītiestādes
iekšējai operacionālā riska aprēķina sistēmai
jābūt cieši integrētai ikdienas riska pārvaldīšanas
procesos. 3.
Kredītiestādē
jābūt neatkarīgai riska pārvaldīšanas struktūrai
operacionālajam riskam. 4.
Nepieciešami
regulāri ziņojumi par operacionālajiem riskiem un zaudējumu
pieredzi. Kredītiestādē jābūt
izstrādātām procedūrām piemērotu
koriģējošu darbību veikšanai. 5.
Kredītiestādes
riska pārvaldīšanas sistēmai ir jābūt labi
dokumentētai. Kredītiestādei jāizstrādā
kārtība, lai nodrošinātu noteikumu izpildi, un jāparedz
kārtībā, kā rīkoties, ja tie netiek izpildīti. 6.
Operacionālā
riska pārvaldīšanas procesus un aprēķinu sistēmas
regulāri pārskata iekšējie un/vai ārējie revidenti. 7.
Kompetento iestāžu
apstiprinājumā operacionālā riska aprēķinu
sistēmām jāiekļauj šādi elementi: (a) pārbaude,
vai iekšējie apstiprināšanas procesi darbojas apmierinoši; (b) pārliecināšanās,
ka datu plūsma un procesi, kas saistīti ar riska aprēķinu
sistēmu, ir pārredzami un pieejami.
1.2.
Kvantitatīvie
standarti
1.2.1.
Process
8.
Kredītiestādes
aprēķina savas kapitāla prasības, ietverot paredzamos un
neparedzamos zaudējumus, ja vien tās nevar pierādīt, ka
paredzamie zaudējumi ir attiecīgi nodrošināti ar to iekšējo
darījumu praksi. Operacionālā riska pasākumam jāietver
notikumi ar mazu varbūtību, kuriem potenciāli var būt
nopietnas sekas, sasniedzot piesardzības standartu, kas ir
pielīdzināms 99,9 % uzticamībai viena gada laikā. 9.
Kredītiestādes
operacionālā riska aprēķina sistēmai jāsatur
noteikti pamatelementi, lai sasniegtu iepriekš minēto piesardzības
standartu. Šiem elementiem jāiekļauj iekšējo datu,
ārējo datu, scenārija analīzes, faktoru, kas atspoguļo
darījumu vidi, un iekšējās kontroles sistēmu lietošana, kas
aprakstīta turpmāk 13. līdz 24. punktā.
Kredītiestādei nepieciešama labi dokumentēta pieeja šo
četru elementu proporcionālam lietojumam tās
vispārējā operacionālā riska aprēķina
sistēmā. 10.
Riska aprēķina
sistēmā ietver galvenos riska izraisītājus, kas
ietekmē paredzamo zaudējumu līknes veidu. 11.
Operacionālā
riska zaudējumu korelācijas attiecībā pret atsevišķiem
operacionālā riska novērtējumiem var atzīt tikai tad,
ja kredītiestādes var pierādīt kompetentajām iestādēm,
ka to sistēmas korelāciju aprēķināšanai ir
piesardzīgas, tiek īstenotas konsekventi un tajās ir ņemta
vērā nenoteiktība, kas raksturīga šādiem
korelācijas aprēķiniem, jo īpaši stresa periodos.
Kredītiestādei jāapstiprina korelācijas pieņēmumi,
izmantojot piemērotas kvantitatīvas un kvalitatīvas metodes. 12.
Riska aprēķina
sistēmai jābūt iekšēji konsekventai, un tajā
jāizvairās no vairākkārtīgas kvalitatīvo
vērtējumu vai riska mazināšanas tehniku lietošanas, kas jau ir
atzītas citās kapitāla pietiekamības sistēmas
jomā.
1.2.2.
Iekšējie dati
13.
Iekšēji veiktiem
operacionālā riska aprēķiniem jābalstās uz
minimālo vēsturiska apsekojuma periodu, kas ir pieci gadi. Ja
kredītiestāde vispirms sāk izmantot uzlaboto
rādītāju pieeju, iespējams izmantot trīs gadu
vēsturiskā apsekojuma periodu. 14.
Kredītiestādēm
jāspēj samērot savus iekšējos vēsturiskos datus par
zaudējumiem biznesa līnijās, kas definētas
2. daļā, un notikumu veidos, kas definēti
5. daļā, un iesniegt šos datus kompetentajām
iestādēm pēc pieprasījuma. Jādokumentē
objektīvie kritēriji zaudējumu iedalīšanai noteiktās
biznesa līnijās un notikumu veidos. Operacionālā riska
zaudējumi, kas ir saistīti ar kredītrisku un kas vēsturiski
ir iekļauti iekšējās kredītriska datu bāzēs,
jāreģistrē operacionālā riska datu bāzēs un
identificē atsevišķi. Šādiem zaudējumiem nepiemēro
operacionālā riska nodrošinājumu, ja tos turpina uzskatīt
par kredītriskiem minimālo kapitāla prasību
aprēķināšanas nolūkos. Operacionālā riska
zaudējumi, kas ir saistīti ar tirgus riskiem, jāiekļauj
operacionālā riska kapitāla prasību jomā. 15.
Kredītiestādes
iekšējiem zaudējumu datiem jābūt visaptverošiem, lai tie
ietvertu visas būtiskās darbības un riska darījumus no
visām attiecīgajām apakšsistēmām un ģeogrāfiskajām
vietām. Kredītiestādēm jāspēj pamatot, ka
jebkuras neiekļautās darbības vai riska darījumi,
atsevišķi un kopā, būtiski neietekmē vispārējos
riska aprēķinus. Jādefinē atbilstošs minimālais
zaudējumu slieksnis, lai apkopotu iekšējos datus par zaudējumiem. 16.
Papildus
informācijai par bruto zaudējumu summām,
kredītiestādes apkopo informāciju par notikuma datumu, bruto
zaudējumu summu atgūšanu un aprakstošu informāciju par
zaudējumu gadījuma izraisītājiem vai cēloņiem. 17.
Jābūt
īpašiem kritērijiem datu klasifikācijai zaudējumiem, kas
rodas no gadījuma ar centralizētu funkciju vai darbību, kas
aptver vairāk nekā vienu biznesa līniju, kā arī no
vairākiem saistītiem gadījumiem laika gaitā. 18.
Kredītiestādēm
jābūt dokumentētām procedūrām vēsturisko
zaudējumu datu pastāvīgās relevances
novērtēšanai, ieskaitot tās situācijas, kurās
iespējama lēmumu ignorēšana, mērogošana vai citi
pielāgojumi, kādā apmērā tas iespējams un kurš ir
tiesīgs pieņemt šādus lēmumus.
1.2.3.
Ārējie dati
19.
Kredītiestādes
operacionālā riska aprēķina sistēmā
jāizmanto attiecīgie ārējie dati, īpaši tad, ja ir
pamats uzskatīt, ka kredītiestādei ir neregulāru, toties
potenciāli nopietnu, zaudējumu risks. Kredītiestādē
jāizstrādā sistemātisks process, lai noteiktu
situācijas, kurās jāizmanto ārējie dati, un
metodoloģijas, ko izmanto datu iekļaušanai aprēķina
sistēmā. Ārējo datu lietošanas nosacījumi un prakse
regulāri jāpārskata, jādokumentē un periodiski
jāiesniedz neatkarīgai pārbaudei.
1.2.4.
Scenārija
analīze
20.
Kredītiestāde
izmanto ekspertu viedokļu scenārija analīzi saistībā
ar ārējiem datiem, lai novērtētu tās riska
darījumus, kur iespējami reti notikumi ar spēcīgu
iedarbību. Laika gaitā šādi novērtējumi
jāapstiprina un atkārtoti jāizvērtē, veicot
salīdzinājumu ar faktisko zaudējumu pieredzi, lai pārbaudītu
to pamatotību.
1.2.5.
Darījumu vides un
iekšējās kontroles faktori
21.
Kredītiestādes
riska novērtēšanas metodoloģijā visam uzņēmumam
jāietver galvenie darījumu vides un iekšējās kontroles
faktori, kas var mainīt tās operacionālā riska profilu. 22.
Katra faktora izvēle
jāpamato kā nozīmīgs riska izraisītājs,
pamatojoties uz pieredzi un ņemot vērā ekspertu spriedumus
attiecīgajās darījumu jomās. 23.
Riska aprēķinu
sensitivitātei attiecībā pret faktoru izmaiņām un
dažādu faktoru relatīvai nozīmei ir jābūt labi
pamatotai. Papildus tam, ka tiek ņemtas vērā riska
izmaiņas, ko rada riska kontroles uzlabojumi, sistēmā
jāietver potenciālais riska pieaugums, ko rada lielāka
darījumu sarežģītība vai palielināts darījumu
apjoms. 24.
Šī sistēma
jādokumentē un regulāri jāpakļauj neatkarīgai
pārbaudei kredītiestādē un kompetentajās
iestādēs. Laika gaitā process un tā rezultāti ir
jāapstiprina un atkārtoti jānovērtē, salīdzinot
ar iekšējiem datiem par faktisko zaudējumu pieredzi un
attiecīgiem ārējiem datiem.
2.
Apdrošināšanas
ietekme
25.
Kredītiestādēm
jāņem vērā apdrošināšanas ietekme, ja
apdrošināšana atbilst 26. līdz 29. punktā
izklāstītajiem nosacījumiem. 26.
Pakalpojuma
sniedzējam ir atļauja veikt apdrošināšanu vai
pārapdrošināšanu. 27.
Pakalpojuma
sniedzēja minimālais saistību izpildes spējas reitings
(kredītreitings?) ir A (vai tam pielīdzināms). (a) Apdrošināšanas
polises sākotnējam termiņam ir jābūt ne mazākam
par vienu gadu. Polisēm, kuru atlikušais termiņš ir mazāks par
vienu gadu, kredītiestāde veic atbilstošas korekcijas
pazemināšanas virzienā, kas ievēro polises atlikušā
termiņa samazināšanos, līdz par 100 % korekcijai pazemināšanās
virzienā polisēm, kuru atlikušais termiņš ir 90 dienas vai
īsāks. (b) Apdrošināšanas
polises minimālais periods iepriekšējam paziņojumam par
līguma anulēšanu ir 90 dienas. (c) Apdrošināšanas
polisē nav paredzēti izņēmumi vai ierobežojumi, ko izraisa
uzraudzības darbības, vai noteikumi, kas kredītiestādes
maksātnespējas (neveiksmes) gadījumā neļautu
kredītiestādei, pārņēmējam vai likvidatoram
saņemt atlīdzību par ciestajiem zaudējumiem vai izdevumiem,
kas radušies kredītiestādei, izņemot gadījumus, kas
notikuši pēc kredītiestādes pārņemšanas vai
likvidācijas procedūras uzsākšanas attiecībā pret
kredītiestādi; pieņemot, ka no apdrošināšanas polises var
izslēgt soda naudas, soda maksājumus vai zaudējumu
kompensācijas, kas radušās kompetento iestāžu darbību
rezultātā. (d) Riska
mazināšanas aprēķinos apdrošināšanas segumu ņem
vērā tā, lai būtu pārredzama tā attiecība un
saskanība ar zaudējumu faktisko varbūtību un ietekmi, kas
izmantoti operacionālā riska kapitāla vispārīgai
noteikšanai. (e) Apdrošināšanu
veic trešās puses uzņēmums. Ja apdrošināšanu veic
kaptīvie uzņēmumi un saistītie uzņēmumi, riska
darījumu nodod neatkarīgam trešās puses uzņēmumam,
piemēram, pārapdrošināšanas uzņēmumam, kas izpilda
piemērotības kritērijus. (f) Apdrošināšanas
atzīšanas sistēmai ir jābūt labi pamatotai un
dokumentētai. 28.
Apdrošināšanas
atzīšanas metodoloģija ietver šādus elementus
apdrošināšanas summas diskontu vai pazemināšanas korekciju
formā: (a) Polises
atlikušais termiņš, ja tas ir mazāks par vienu gadu, kā
minēts iepriekš; (b) Polises
anulēšanas noteikumi, ja tie ir mazāki par vienu gadu; (c) Maksājumu
nenoteiktība, kā arī nesakritība apdrošināšanas polišu
segumos. 29.
Kapitāla
samazinājums, ko rada apdrošināšanas atzīšana, nedrīkst
pārsniegt 20 % no kapitāla prasības operacionālajam
riskam pirms riska mazināšanas metožu atzīšanas.
3.
Iesniegums par uzlaboto
rādītāju pieejas izmantošanu visā grupā
30.
Ja uzlaboto
rādītāju pieeju vēlas izmantot
mātesuzņēmums, kas ir ES kredītiestāde, un tā
meitasuzņēmumi vai ES finanšu līdzdalības sabiedrības
meitasuzņēmumi, iesniegumā jāiekļauj
metodoloģijas apraksts, ko izmanto operacionālā riska
sadalījumam starp dažādām grupas vienībām. 31.
Iesniegumā
jānorāda, vai un kādi diversifikācijas efekti tiks
ņemti vērā riska aprēķina sistēmā. 4. daļa
– Dažādu metodoloģiju kombinētā izmantošana
1.
Uzlaboto
rādītāju pieejas izmantošana kopā ar citām
pieejām
1.
Kredītiestādes
var izmantot uzlaboto rādītāju pieeju kopā ar
pamatrādītāja pieeju vai standartizēto pieeju, ja ir
izpildīti šādi nosacījumi: (a) Visi
kredītiestādes operacionālie riski ir ietverti. Kompetentās
iestādes uzskata par pareizu metodoloģiju, ko izmanto, lai
izskatītu dažādas darbības, ģeogrāfiskās vietas,
juridiskās struktūras vai citus attiecīgos iedalījumus, ko
noteikusi kredītiestāde. (b) Atbilstības
kritēriji, kas noteikti 2. un 3. daļā, ir izpildīti
attiecībā uz darbībām, kurām piemēro
standartizēto pieeju un uzlaboto rādītāju pieeju. 2.
Atsevišķos
gadījumos kompetentā iestāde var noteikt šādus papildus
nosacījumus: (a) Uzsākot
uzlaboto rādītāju pieejas ieviešanu, būtiskai
kredītiestādes operacionālā risku daļai piemēro
uzlaboto rādītāju pieeju; (b) Kredītiestāde
apņemas paplašināt uzlaboto rādītāju pieejas
izmantošanu būtiskām savu operāciju daļām atbilstoši
grafikam, kas saskaņots ar kompetentajām iestādēm.
2.
Pamatrādītāja
pieejas un standartizētās pieejas kombinēta izmantošana
3.
Kredītiestāde
var izmantot vienlaicīgi pamatrādītāja pieeju un
standartizēto pieeju tikai izņēmuma gadījumos,
piemēram, ja pēdējā laikā ir iegūta jauna
darījumu joma, kurā var būt nepieciešams pārejas periods
standartizētās pieejas ieviešanai. 4.
Pamatrādītāja
pieejas un standartizētās pieejas kombinētā izmantošana
saistāma ar nosacījumu, ka kredītiestāde apņemas
ieviest standartizēto pieeju saskaņā ar grafiku, kas saskaņots
ar kompetentajām iestādēm. 5. daļa
– zaudējumu gadījumu veidu klasifikācija 3. tabula Gadījuma kategorija || Definīcija || Iekšējā krāpšana || Zaudējumi, kas saistīti ar tāda veida darbībām, kuru mērķis ir krāpšana, īpašuma piesavināšanās vai noteikumu, likumu vai uzņēmuma kārtības apiešanu, izņemot diskriminācijas vai kultūratšķirību gadījumus, kurās iesaistīta vismaz viena (iekšējā) puse. || Ārējā krāpšana || Zaudējumi, kas saistīti ar tāda veida darbībām, kuru mērķis ir krāpšana, īpašuma piesavināšanās vai likuma apiešana, ko veic trešā puse || Darba attiecību prakse un darba drošība || Zaudējumi, kas rodas no darbībām, kas neatbilst tiesību aktiem vai nolīgumiem, kas regulē darba attiecības, veselības aizsardzību vai drošību, no maksājumiem par prasībām saistībā ar personu traumām vai diskriminācijas un kultūratšķirību gadījumiem || Klienti, produkti un darījumu prakse || Zaudējumi, kas rodas no nejaušas vai nolaidīgas profesionālo pienākumu neizpildīšanas attiecībā uz īpašiem klientiem (ieskaitot uzticamības un piemērotības prasības) vai no produkta rakstura vai uzbūves || Fizisko aktīvu zaudējumi || Zaudējumi, kas rodas no fizisko aktīvu zaudējumiem vai bojājumiem dabas katastrofās vai citos gadījumos || Darījumu pārtraukšana un sistēmu kļūmes || Zaudējumi, kas rodas no darījumu pārtraukšanas vai sistēmu kļūmēm || Izpilde, piegāde un procesu vadība || Zaudējumi no kļūmēm darījumu apstrādē vai procesu vadībā attiecībās ar tirdzniecības darījumu partneriem vai piegādātājiem || XI pielikums
Tehniskie kritēriji kompetento iestāžu veiktajai pārskatīšanai
un novērtēšanai 1.
Papildus kredīta,
tirgus un operacionālajam riskam, kredītiestāžu veiktā
pārskatīšana un novērtēšana saskaņā ar
124. pantu iekļauj: (a) stresa testa
rezultātus, ko kredītiestādes veikušas, piemērojot IRP; (b) kredītiestāžu
riska darījumus ar likviditātes riskiem un koncentrācijas
riskiem un šo risku pārvaldīšanu, ieskaitot to prasību izpildi,
kas noteiktas saskaņā ar 108. līdz 118. pantu; (c) kredītiestāžu
ieviestās kārtības un procedūru noturīgumu,
atbilstību un piemērošanas veidu atlikušā riska
pārvaldīšanai, kas saistīts ar atzītu riska
mazināšanas metožu izmantošanu; (d) apmēru,
kādā kredītiestādes pašas kapitāls ir atbilstošs
attiecībā pret aktīviem, kas pakļauti
sekjuritizācijai, ņemot vērā darījuma ekonomisko
būtību, tai skaitā arī panāktās riska nodošanas
pakāpi. 2.
Kompetentās
iestādes uzrauga, vai kredītiestāde ir sniegusi netiešu atbalstu
sekjuritizācijai. Ja kredītiestāde ir sniegusi netiešu atbalstu
vairāk nekā vienā gadījumā, kompetentā iestāde
veic atbilstošus pasākumus, kas paredzēti, lai nodrošinātu to,
ka kredītiestāde izpildīs pieaugošās prasības par
nākotnē sniedzamo atbalstu tās sekjuritizācijām, un
tādējādi nenotiks ievērojama riska nodošana. XII pielikums
Informācijas sniegšanas tehniskie kritēriji
1. daļa – Vispārējie
kritēriji 1.
Informāciju uzskata
par būtisku informācijas sniegšanai, ja tās izlaišana vai
nepareizs izklāsts var mainīt vai ietekmēt lietotāja, kurš
izmanto šo informāciju ekonomiska lēmuma pieņemšanai, vērtējumu
vai lēmumu. 2.
Informāciju uzskata
par kredītiestādes īpašumu, ja šīs informācijas
izpaušana sabiedrībai var vājināt tās
konkurētspēju. Tā var iekļaut informāciju par
produktiem vai sistēmām, kas, ja tā kļūtu zināma
konkurentiem, varētu par padarīt kredītiestādes
ieguldījumus mazāk vērtīgus. 3.
Informāciju uzskata
par konfidenciālu, ja pastāv saistības attiecībās ar
klientiem vai citiem darījumu partneriem, kas kredītiestādei
uzliek konfidencialitātes pienākumu. 4.
Kompetentās
iestādes pieprasa kredītiestādēm novērtēt
nepieciešamību publicēt atsevišķu vai visu informāciju
biežāk nekā reizi gadā, ņemot vērā to
darījumu būtiskās iezīmes, tādas kā
operāciju apjoms, operāciju dažādība, darbība
dažādās valstīs, darbība dažādās finanšu
nozarēs un dalība starptautiskajos finanšu tirgos un maksājumu,
norēķinu un ieskaita sistēmās. Šajā
informācijā īpaša uzmanība jāpievērš
iespējamai vajadzībai biežāk sniegt informāciju, kas
noteikta 2. daļas 3. punkta b) un e) apakšpunktā un 4. punkta
b) līdz f) apakšpunktā, un informāciju par riska
darījumiem un citiem posteņiem, kuriem ir raksturīgas straujas
izmaiņas. 5.
Informācijas
sniegšanas prasību, kas noteikta 2. daļas 4. punkta f)
apakšpunktā, izpilda saskaņā ar 72. panta 1. un
2. punktu. 2.
daļa - Vispārīgas prasības. 1.
Kredītiestādes
riska pārvaldīšanas mērķi un kārtība jādara
zināma par katru atsevišķo riska kategoriju, ieskaitot riskus, kas
minēti 1. līdz 13. punktā. Publicējamā
informācijā ietilpst: (a) šo risku
pārvaldīšanas stratēģija un procesi; (b) attiecīgo
riska pārvaldīšanas funkciju vai citu atbilstošu pasākumu
struktūra un organizācija; (c) riska
ziņošanas un aprēķina sistēmu apjoms un raksturs; (d) riska
ierobežošanas un mazināšanas kārtība, kā arī
stratēģija un procesi riska ierobežošanas un mazināšanas
pastāvīgas efektivitātes kontrolei. 2.
Attiecībā uz
šīs direktīvas prasību piemērošanas jomu jāsniedz
šāda informācija: (a) kredītiestādes
nosaukums, kurai piemēro šīs direktīvas prasības; (b) ziņas par
atšķirībām konsolidācijā grāmatvedības un
uzraudzības nolūkiem, sniedzot īsu aprakstu par
vienībām, kas ir: (i) pilnībā
konsolidētas, (ii) proporcionāli
konsolidētas, (iii) atskaitītas
no pašu kapitāla, (iv) nav ne
konsolidētas, ne atskaitītas; (c) jebkuri
pastāvoši un paredzami materiāli vai tiesiski šķēršļi
tam, lai varētu veikt nekavējošu pašu kapitāla
pārskaitīšanu vai saistību atmaksāšanu
mātesuzņēmuma un tā meitasuzņēmumu starpā; (d) kopējā
summa, par kuru faktiskais pašu kapitāls ir mazāks nekā
prasītais minimālais kapitāls visos meitasuzņēmumos,
kas nav iekļauti konsolidācijā, un šādu
meitasuzņēmumu nosaukumi; (e) ja
nepieciešams, apstākļi, kādos ir izmantoti 69. un
70. pantā minētie noteikumi. 3.
Kredītiestādes
attiecībā uz pašu kapitālu dara publiski zināmu šādu
informāciju: (a) informācijas
kopsavilkums par pašu kapitāla visu posteņu un to
sastāvdaļu galveno iezīmju noteikumiem un nosacījumiem; (b) sākotnējā
pašu kapitāla summa, īpaši aprakstot visus pozitīvos
posteņus un atskaitījumus; (c) kopējā
summa rezerves pašu kapitālam un pašu kapitālam, kā
definēts [Direktīvas 93/6/EEK V pielikumā]; (d) atskaitījumi
no sākotnējā pašu kapitāla un rezerves pašu kapitāla
saskaņā ar 66. panta 1. punkta c) apakšpunktu,
īpaši aprakstot posteņus, kas minēti 57. panta
q) punktā; (e) kopējā
pašu kapitāla summa, no kuras atņemti visi atskaitījumi un
ierobežojumi, kas noteikti 66. pantā. 4.
Par to, kā
kredītiestāde izpilda 75. pantā un 123. pantā
noteiktās prasības, jāsniedz šāda informācija: (a) kopsavilkums
par to, kā kredītiestāde novērtē iekšējā
kapitāla pietiekamību esošo un nākamo darbību atbalstam; (b) kredītiestādēm,
kuras aprēķina riska svērtās vērtības
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu, 8 procenti no riska
svērtās vērtības visām riska darījumu
kategorijām, kas norādītas 79. pantā; (c) kredītiestādēm,
kuras aprēķina riska svērtās vērtības
saskaņā ar 84. līdz 89. pantu, 8 procenti no riska
svērtās vērtības visām riska darījumu
kategorijām, kas norādītas 86. pantā. Mazo riska
darījumu kategorijā šo prasību piemēro katrai riska
darījumu kategorijai, uz kuru attiecas kāda no attiecīgajām
korelācijām, kas uzskaitītas VII pielikuma 1. daļas
9. līdz 11. punktā. Kapitāla instrumentu riska
darījumu kategorijā šo prasību piemēro: (i) katrai
pieejai, kas paredzēta VII pielikuma 1. daļas 15. līdz
25. punktā; (ii) biržā
tirgotiem riska darījumiem, privātā kapitāla instrumentu
riska darījumiem, kuru portfelis ir pietiekami diversificēts, un
citiem riska darījumiem; (iii) riska
darījumiem, kuriem piemēro uzraudzības pārejas noteikumus
attiecībā uz kapitāla prasībām; (iv) riska
darījumiem, kuriem piemēro priekšgājēja tiesības
attiecībā uz kapitāla prasībām; (d) minimālajām
kapitāla prasībām, kas aprēķinātas
saskaņā ar 75. panta b) un c) punktiem; (e) minimālā
kapitāla prasībām, kas aprēķinātas
saskaņā ar 103. līdz 105. pantu un ko publicē
atsevišķi; (f) maksātspējas
koeficientiem, ko aprēķina, pamatojoties uz kopējo pašu
kapitālu un sākotnējo pašu kapitālu. 5.
Attiecībā uz
kredītiestādes riska darījumiem ar kredītrisku un
pasliktināšanās risku jāsniedz šāda informācija: (a) definīcijas,
ko grāmatvedības nolūkiem piemēro jēdzieniem
„kavēts” un „sliktas kvalitātes”; (b) apraksts
pieejām un metodēm, kas pieņemtas korekciju un rezervju
vērtības noteikšanai; (c) kopējā
riska darījumu summa pēc kompensāciju (nodrošinājumu)
uzskaites, bet neņemot vērā kredītriska mazināšanas
efektu, un riska darījumu vidējā summa vienā laika
periodā ar iedalījumu dažādās riska darījumu
kategorijās; (d) riska
darījumu ģeogrāfiskais iedalījums, kas tālāk
sadalīts pēc nozīmīgākajiem reģioniem un
būtiskām riska darījumu kategorijām, norādot
tālāku iedalījumu, ja tāds ir nepieciešams; (e) riska
darījumu iedalījums pēc nozarēm vai darījumu partnera
veida, kas savukārt iedalīts riska darījumu kategorijās,
norādot tālāku iedalījumu, ja tāds ir nepieciešams; (f) iedalījums
pēc atlikušā termiņa visiem riska darījumiem, kas
savukārt iedalīts riska darījumu kategorijās, norādot
tālāku iedalījumu, ja tāds ir nepieciešams; (g) būtiskas
nozares vai darījumu partneru veidi, norādot summu šādiem
rādītājiem: (i) sliktas
kvalitātes riska darījumi un kavēti riska darījumi, (ii) vērtības
korekcijas un rezerves, (iii) maksājumi
par vērtības korekcijām perioda laikā; h) sliktas
kvalitātes riska darījumu summa un kavētu riska darījumu
summa, norādot atsevišķi, ar tālāku iedalījumu
nozīmīgākajos ģeogrāfiskajos reģionos, ieskaitot,
ja tas ir lietderīgi, vērtību korekcijas un rezervju summas
katram ģeogrāfiskajam reģionam; (i) izmaiņu
saskaņošana vērtību korekcijās un rezervēs sliktas
kvalitātes riska darījumiem, norādot atsevišķi. Šajā
informācijā ietilpst: (i) vērtību
korekciju un rezervju veidu apraksts, (ii) sākuma
bilances, (iii) summas, kas
perioda laikā ir saņemtas no rezervēm, (iv) summas, kas
perioda laikā ir atliktas vai dzēstas paredzamiem iespējamiem
zaudējumiem riska darījumos, un visas citas korekcijas, ieskaitot
tās, kuras nepieciešamas saistībā ar valūtas maiņas
kursa starpībām, darījumu apvienojumiem,
meitasuzņēmumu iegādi un pārdošanu, kā arī
rezervju nodošanu, (v) beigu bilances. Vērtību
korekcijas un atgūtie līdzekļi, kas uzskaitīti tieši
peļņas un zaudējumu aprēķinā, jānorāda
atsevišķi. 6.
Kredītiestādes,
kuras aprēķina riska svērtās vērtības
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu, par visām riska
darījumu kategorijām, kas norādītas 79. pantā,
sniedz šādu informāciju: (a) norīkotu ĀKNI
vai reitingu aģentu nosaukumi, kā arī visu izmaiņu
cēloņi; (b) riska
darījumu kategorijas, kurās izmanto ĀKNI vai reitingu
aģentus; (c) procesa
apraksts, ko izmanto, lai nodotu emisijas un emisiju kredīta
novērtējumus posteņiem, kas nav iekļauti tirdzniecības
portfelī; (d) katras
norīkotās ĀKNI vai reitingu aģenta ārējā reitinga
piesaiste kredīta kvalitātes soļiem, kas paredzēti
VI pielikumā, ņemot vērā, ka šī informācija
nav jāpublicē, ja kredītiestāde veic standarta piesaisti
atbilstoši kompetento iestāžu publicētajām norādēm; (e) riska
darījumu vērtības un riska darījumu vērtības
pēc riska mazināšanas, kas piesaistītas katram kredīta
kvalitātes solim, kas paredzēts VI pielikumā, kā
arī tās, kas ir atskaitītas no pašu kapitāla. 7.
Kredītiestādes,
kas aprēķina riska svērtās vērtības atbilstoši
VII pielikuma 1. daļas 5. punktam vai atbilstoši 17.
līdz 19. punktam, publicē informāciju par riska
darījumiem, kas iedalīti katrā kategorijā, kura minēta
5. punkta tabulā, vai katrā riska pakāpē, kas
minēta 17. līdz 19. punktā. 8.
Kredītiestādes,
kas aprēķina savas kapitāla prasības saskaņā ar
75. panta b) un c) punktu, publicē šīs prasības
atsevišķi katram riskam, kas minēts šajos noteikumos. 9.
Visas
kredītiestādes, kas aprēķina savas kapitāla
prasības saskaņā ar [Direktīvas 93/6/EEK
VIII pielikumu], publicē šādu informāciju: (a) katram ietvertajam
apakšportfelim: (i) izmantoto
modeļu raksturojums, (ii) katram
portfelim piemēroto stresa testu apraksts, (iii) apraksts
pieejai, ko izmanto iekšējo modeļu un modelēšanas procesu
pareizības un konsekvences atpakaļejošai pārbaudei un
apstiprināšanai; (b) kādā
apjomā saņemts kompetento iestāžu akcepts; (c) katram
modeļa apakšportfelim: (i) augstākie,
vidējie un zemākie riska novērtējumi ziņošanas perioda
laikā un perioda beigās, (ii) riska
novērtējumu salīdzinājums ar kredītiestādes
faktiskajiem guvumiem un zaudējumiem, pievienojot analīzi par
svarīgām netipisko datu kopām, kas iegūtas
atpakaļejošās pārbaudēs. 10.
Kredītiestādes
attiecībā uz operacionālo risku publicē šādu
informāciju: (a) pieejas pašu
kapitāla prasību novērtējumam attiecībā uz
operacionālo risku, kuru prasībām kredītiestāde
atbilst; (b) metodoloģijas
apraksts, kas noteikta 105. pantā, ja kredītiestāde to
izmanto, ieskaitot attiecīgu iekšējos un ārējos faktoru
izvērtējumu, ko kredītiestāde ņēmusi
vērā aprēķina pieejā. Ja pieeju lieto daļēji,
dažādu lietoto metodoloģiju apjoms un piemērošanas joma. 11.
Attiecībā uz
kapitāla instrumentu riska darījumiem, kas nav iekļauti
tirdzniecības portfelī, kredītiestādes publicē
šādu informāciju: (a) riska
darījumu diferencēšana, pamatojoties uz to mērķiem,
ieskaitot kapitāla pieauguma attiecību un stratēģisko
pamatojumus, izmantoto grāmatvedības metožu un vērtēšanas
metodoloģiju pārskatu, ieskaitot galvenos pieņēmumus un
praksi, kas ietekmē vērtēšanu, kā arī būtiskas
izmaiņas šajā praksē; (b) bilances
vērtība, patiesā vērtība un biržā tirgoto
posteņu salīdzinājums ar tirgus vērtību, ja tā
būtiski atšķiras no patiesās vērtības; (c) biržā
tirgoto riska darījumu, privātā kapitāla instrumentu riska
darījumu, kuru portfelis ir pietiekami diversificēts, un citu riska
darījumu veidi, raksturs un summas; (d) kumulatīvi
realizētie guvumi vai zaudējumi, kas rodas no pārdošanas un
likvidācijām periodā; (e) kopējie
nerealizētie guvumi vai zaudējumi, kopējie latentie
pārvērtēšanas guvumi vai zaudējumi un jebkuras no šīm
summām, kas ir iekļautas sākotnējā vai rezerves pašu
kapitālā. 12.
Attiecībā uz
procentu likmju riska darījumiem pozīcijās, kas nav
iekļautas tirdzniecības portfelī, kredītiestādes
publicē šādu informāciju: (a) procentu likmju
riska raksturs un galvenie pieņēmumi (ieskaitot pieņēmumus
attiecībā uz aizdevumu priekšsamaksu un beztermiņa
ieguldījumu norises), kā arī procentu likmju riska
aprēķināšanas biežumu; (b) peļņas
svārstības, ekonomiskā vērtība vai citi atbilstoši
aprēķini, ko vadība izmanto likmju paaugstināšanās vai
pazemināšanās šoka gadījumiem saskaņā ar vadības
metodi procentu likmju riska aprēķiniem, kas sadalīti pa
valūtām. 13.
Kredītiestādes,
kas aprēķina riska svērto vērtību saskaņā ar
94. līdz 101. pantu, publicē šādu informāciju: (a) kredītiestādes
mērķu izvērtējums attiecībā uz
sekjuritizācijas darbībām; (b) kredītiestādes
loma sekjuritzācijas procesā; (c) norāde par
kredītiestādes iesaistes apjomu katrā no tiem; (d) pieejas riska
svērtās vērtības aprēķināšanai, kuras
kredītiestāde ievēro sekjuritizācijas darbībās; (e) kopsavilkums
kredītiestādes grāmatvedības kārtībai
attiecībā uz sekjuritizācijas darbībām, ieskaitot: (i) vai
darījumi tiek uzskatīti par pārdošanu vai finansēšanu, (ii) pārdošanas
ieņēmumu atzīšana, (iii) galvenie
pieņēmumi ieturēto procentu novērtēšanai, (iv) attieksme pret
sintētisko sekjuritizāciju, ja tā nav izklāstīta
citās grāmatvedības nostādnēs; (f) ĀKNI
nosaukumi, kuras ir izmantotas sekjuritizācijām, un riska
darījumu veidi, kuriem ir izmantota katra aģentūra; (g) kopējā
nesaņemtā summa par riska darījumiem, kuriem
kredītiestāde ir piemērojusi sekjuritizāciju un kuri
ietilpst sekjuritizācijas sistēmā (iedalīti kā
tradicionālā un sintētiskā sekjuritizācija),
norādot riska darījuma veidu; h) riska
darījumiem, kuriem kredītiestāde ir piemērojusi
sekjuritizāciju un iekļāvusi sekjuritizācijas
sistēmā, sekjuritizācijai pakļauto sliktas kvalitātes
un kavēto riska darījumu summas sadalījums pēc riska
darījuma veida, un kredītiestādes atzītie zaudējumi
perioda laikā. (i) saglabāto
vai iegādāto sekjuritizācijas pozīciju kopējā
summa, sadalīta pēc riska darījuma veida; (j) saglabāto
vai iegādāto sekjuritizācijas pozīciju kopējā
summa, sadalīta riska pakāpju joslās, kuru skaits ir pamatots.
Informācija par pozīcijām, kuru nosacītā riska
pakāpe ir 1250 % vai kuras ir atskaitītas, jānorāda
atsevišķi; (k) svārstīga
apmēra riska darījumu, kuri ir pakļauti sekjuritizācijai,
kopējā nesaņemtā summa, kas sadalīta kā
iniciatora daļa un ieguldītāja daļa; (l) kopsavilkums
par sekjuritizācijas darbībām periodā, ieskaitot
sekjuritizācijas riska darījumu summu (pēc riska darījumu
veida), un atzītie guvumi un zaudējumi no pārdošanas katram
riska darījuma veidam.
3.
3. daļa -
Atbilstošās prasības īpašu instrumentu un metožu izmantošanai
14.
Kredītiestādes,
kas aprēķina riska svērto vērtību saskaņā ar
84. līdz 89. pantu, publicē šādu informāciju: (a) kompetentās
iestādes apstiprinājums pieejai vai apstiprinātie pārejas
noteikumi; (b) skaidrojums un
pārskats par: (i) iekšējo
reitingu sistēmas struktūru un attiecību starp iekšējiem un
ārējiem reitingiem, (ii) iekšējo
vērtējumu lietošanu, kas nav paredzēti riska svērtās
vērtības aprēķināšanai saskaņā ar 84.
līdz 89. pantu, (iii) kredītriska
mazināšanas vadības un atzīšanas procesu, (iv) reitingu
sistēmu kontroles mehānismiem, ieskaitot neatkarības un
pakļautības aprakstu, un reitingu sistēmas pārbaudi; (c) iekšējo
reitingu procesa apraksts katrai riska darījumu kategorijai
atsevišķi: (i) centrālajām
valdībām un centrālajām bankām, (ii) iestādēm, (iii) uzņēmumiem,
ieskaitot mazos un vidējos uzņēmumus, specializētajiem
aizņēmumiem un iegādātājiem uzņēmumu
pircēju parādiem, (iv) mazo riska
darījumu kategorijā katrai riska darījumu kategorijai, uz kuru
attiecas kāda no attiecīgajām korelācijām, kas
uzskaitītas VII pielikuma 1. daļas 9. līdz
11. punktā. (v) kapitāla
instrumentiem; (d) riska
darījumu vērtības katrai riska darījumu kategorijai, kas
norādīta 86. pantā. Informāciju par riska
darījumiem ar centrālajām valdībām un
centrālajām bankām, kredītiestādēm un
uzņēmumiem, kur kredītiestādes lieto pašu
vērtējumus ZSN (LGD) vai pārrēķinu koeficientus riska
svērtās vērtības aprēķināšanai, norāda
atsevišķi no riska darījumiem, kuriem kredītiestādes
nelieto šādus vērtējumus; (e) par katru riska
darījumu kategoriju ar centrālajām valdībām un
centrālajām bankām, iestādēm, uzņēmumiem un
kapitāla instrumentiem un par pietiekamu skaitu parādnieku kategoriju
(ieskaitot tos, kas nepilda saistības), kas ļauj pareizi iedalīt
kredītriskus, kredītiestādes publicē šādu
informāciju: (i) kopējā
riska darījumu summa (centrālo valdību un centrālo banku,
iestāžu un uzņēmumu riska darījumu kategorijai -
nenokārtoto aizdevumu summa un riska darījumu vērtības
neizmantotajiem kredītlimitiem; kapitāla instrumentiem -
nesaņemtā summa), (ii) kredītiestādēm,
kas izmanto savus ZSN (LGD) vērtējumus riska svērtās
vērtības aprēķināšanai, - riska svērtās
vērtības, riska darījuma vidējie svērtie ZSN (LGD),
izteikti procentos, (iii) riska
darījuma vidējā svērtā riska pakāpe, (iv) kredītiestādēm,
kas izmanto pārrēķinu faktoru pašu vērtējumus riska
svērto vērtību aprēķināšanai, neizmantoto
saistību summa un riska darījumu vidējās svērtās
riska darījumu vērtības visām riska darījumu
kategorijām; (f) mazo riska
darījumu kategorijā un katrai kategorijai, kas definēta saskaņā
ar iepriekš minēto c) apakšpunktu, publicē informāciju, kas
aprakstīta iepriekš e) apakšpunktā (ja nepieciešams, iedalot pēc
portfeļa), vai riska darījumu analīzi (nenokārtotie
aizdevumi vai riska darījumu vērtības neizmantotajām
saistībām), iedalot pēc pietiekama skaita paredzamo
zaudējumu kategorijām, kas ļauj pareizi iedalīt
kredītriskus (ja nepieciešams, iedalot pēc portfeļa); (g) faktiskās
vērtību korekcijas iepriekšējam periodam katrā riska
darījumu kategorijā (maziem riska darījumiem katrai kategorijai,
kas definēta saskaņā ar c) apakšpunktu) un to
atšķirības, salīdzinot ar iepriekšējo pieredzi; h) to faktoru
apraksts, kas ir ietekmējuši zaudējumu pieredzi iepriekšējā
periodā (piemēram, vai saistību nepildīšanas procenti
kredītiestādei ir bijuši augstāki nekā parasti, vai ir
bijuši augstāki vidējie ZSN un pārrēķinu faktori): (i) kredītiestādes
aprēķini, salīdzinot ar faktiskajiem rezultātiem
ilgākā laika posmā. Šeit jāiekļauj vismaz
informācija par zaudējumu aprēķiniem, salīdzinot ar
faktiskajiem zaudējumiem katrā riska darījumu kategorijā
(katrai kategorijai, kas definēta saskaņā ar iepriekš
minēto c) apakšpunktu) par periodu, kas ir pietiekams, lai pareizi
novērtētu iekšējo reitingu procesu attīstību katrai
riska darījumu kategorijai (mazajiem darījumiem - katrai kategorijai,
kas definēta saskaņā ar iepriekš minēto c) apakšpunktu). Ja
nepieciešams, kredītiestāde veic papildus aprēķinus, lai
sniegtu SNV (PD) analīzi, un, ja kredītiestāde izmanto pašu
vērtējumus ZSN un/vai pārrēķinu faktorus, ZSN un
pārrēķinu faktoru rezultātu salīdzinājumu ar
aprēķiniem, kas sniegti, publicējot informāciju par
kvantitatīvajiem riska novērtējumiem, kā minēts
iepriekš. Iepriekš
minētā c) apakšpunkta nolūkiem aprakstā iekļauj
riska darījumu veidus, kas iekļauti riska darījumu
kategorijā, definīcijas, metodes un datus SNV
aprēķināšanai un apstiprināšanai un, ja nepieciešams, ZSN
un pārrēķinu faktorus, ieskaitot pieņēmumus, ko
izmanto šo mainīgo aprēķināšanai, kā arī aprakstu
par būtiskām atkāpēm no saistību nepildīšanas definīcijas,
kas noteikta VII pielikuma 4. daļas 44. līdz
48. punktā, ieskaitot plašākus segmentus, ko skar šādas
atkāpes. 15.
Kredītiestādes,
kas piemēro riska mazināšanas metodes, publicē šādu
informāciju: (a) bilances un
ārpusbilances posteņu savstarpējās dzēšanas
kārtība un procesi, kā arī norāde par to,
kādā apjomā iestāde to izmanto; (b) ķīlu
vērtēšanas un pārvaldīšanas kārtība un procesi; (c) apraksts par
galvenajiem ķīlu veidiem, ko saņēmusi
kredītiestāde; (d) galvenie veidi
galvotājiem un kredīta atvasināto instrumentu darījumu
partneriem, ka arī šo partneru kredītspēja; (e) informācija
par tirgu vai kredītriska koncentrācijām izmantotajā
kredītriska mazināšanā; (f) kredītiestādēm,
kas aprēķina riska svērtās vērtības
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu vai 84. līdz
89. pantu, bet nesniedz pašu vērtējumus ZSN (LGD) vai
pārrēķinu faktoriem attiecībā uz riska darījumu
kategoriju, katrai riska darījuma kategorijai jānorāda
kopējā riska darījumu vērtība (pēc bilances un
ārpusbilances posteņu savstarpējās dzēšanas, ja
tādu piemēro), kas pēc no svārstībām izrietošo
korekciju piemērošanas ir segta ar piemērotu finanšu ķīlu
vai citu piemērotu ķīlu; (g) kredītiestādēm,
kas aprēķina riska svērtās vērtības
saskaņā ar 78. līdz 83. pantu vai 84. līdz
89. pantu, atsevišķi katrai riska darījumu kategorijai
jānorāda kopējā riska darījumu summa (pēc
bilances un ārpusbilances posteņu savstarpējās
dzēšanas, ja tādu piemēro), kas ir segta ar galvojumiem vai kredītu
atvasinātajiem instrumentiem. Kapitāla instrumentu riska
darījumu kategorijā šo prasību piemēro katrai no
pieejām, kas paredzēta VII pielikuma 1. daļas 15.
līdz 24. punktā. 16.
Kredītiestādes,
kas izmanto operacionālā riska pašu kapitāla prasību
aprēķināšanai izmanto 105. pantā paredzēto
pieeju, publicē aprakstu par apdrošināšanas izmantošanu šī riska
mazināšanas nolūkiem. [1] OV C […], […], […].lpp. [2] OV C […], […], […].lpp. [3] OV C […], […], […].lpp. [4] OV C […], […], […].lpp.