EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0286
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS The EU Strategy towards the Eradication of Trafficking in Human Beings 2012–2016
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI ES Stratēģija cilvēku tirdzniecības izskaušanai 2012.-2016. gadā
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI ES Stratēģija cilvēku tirdzniecības izskaušanai 2012.-2016. gadā
/* COM/2012/0286 final */
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI ES Stratēģija cilvēku tirdzniecības izskaušanai 2012.-2016. gadā /* COM/2012/0286 final */
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM,
PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI ES Stratēģija cilvēku tirdzniecības
izskaušanai 2012.-2016. gadā 1. SITUĀCIJAS APRAKSTS Cilvēku tirdzniecība ir mūsdienu verdzība.
Upurus bieži ar vardarbību, piespiedu līdzekļiem vai krāpšanu savervē,
transportē vai aiztur ekspluatēšanas nolūkos, kuros ietilpst seksuāla
izmantošana, piespiedu darbs vai pakalpojumu sniegšana, ubagošana, noziedzīgas
darbības vai orgānu izņemšana[1].
Tas ir nopietns personas brīvības un cieņas pārkāpums un smags noziedzīgs
nodarījums, kuram nereti ir sekas, ko atsevišķas valstis vienas pašas nevar
efektīvi novērst. Cilvēku tirdzniecībai ir daudzi un dažādi
veidi, un tā attīstās līdz ar sociāli ekonomisko apstākļu izmaiņām. Tās upuri
ir sievietes un vīrieši, meitenes un zēni, kas ir neaizsargātā situācijā. Pēc
jaunākajām Starptautiskās Darba organizācijas aplēsēm, kas 2012. gada
jūnijā sniegtas par laika periodu no 2002. gada līdz 2011. gadam, piespiedu
darba, tajā skaitā seksuālās izmantošanas, upuru skaits pasaulē ir
20,9 miljoni[2],
un cilvēku tirdzniecībai tiek pakļauti 5,5 miljoni bērnu. Šīs aplēses
tomēr tiek uzskatītas par piesardzīgām. Cilvēku tirdzniecība ir ienesīgs noziedzības
veids, ik gadu tā noziedzīgo nodarījumu izdarītājiem ienes peļņu vairāku
desmitu miljonu euro apmērā[3]. Apvienoto Nāciju Organizācijas Narkotiku un
noziedzības novēršanas biroja 2010. gada ziņojumā norādīts, ka 79% no
identificētajiem cilvēku tirdzniecības upuriem tikuši seksuāli izmantoti, 18%
pakļauti piespiedu darbam un 3% - citiem izmantošanas veidiem. No šiem upuriem
66% bijušas sievietes, 13% - meitenes, 12% - vīrieši un 9% - zēni[4]. Komisijas 2011. gada septembrī apkopotie
dati par cilvēku tirdzniecības upuriem un par cilvēku tirdzniecības gadījumu
izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un notiesāšanu pašlaik tiek analizēti pēc
dzimuma, vecuma, ekspluatācijas veida un valstspiederības kritērijiem[5]. Sākotnējie rezultāti atbilst UNODC
ziņojumā sniegtajiem statistikas datiem. Trīs ceturtdaļas reģistrēto
cilvēku tirdzniecības upuru ir cietuši no seksuālas izmantošanas (pieaugums no
70% 2008. gadā līdz 76% 2010. gadā) un pārējie – no darba
ekspluatācijas (samazinājums no 24% 2008. gadā līdz 14% 2010. gadā),
piespiedu ubagošanas (3%) un mājkalpības (1%). Divdesmit viena dalībvalsts
varēja sniegt pēc dzimuma klasificētus datus. Tie liecina, ka pēdējos trīs
gados galvenie cilvēku tirdzniecības upuri bijušas sievietes un meitenes;
sieviešu dzimuma upuri bija 79% (no tiem 12% bija meitenes) un vīriešu dzimuma
upuri bija 21% (no tiem 3% bija zēni) no upuru kopējā skaita. Lielākā daļa
dalībvalstu ziņoja, ka vairums upuru ir no ES, galvenokārt no Rumānijas,
Bulgārijas, Polijas un Ungārijas. Lielākais skaits upuru, kas nav no ES
valstīm, ir no Nigērijas, Vjetnamas, Ukrainas, Krievijas un Ķīnas. Cilvēku tirdzniecība ir kompleksa
starptautiska parādība, kuras pamatā ir neaizsargātība no nabadzības,
demokrātiskās kultūras trūkums, dzimumu nevienlīdzība un vardarbība pret
sievietēm, konflikti un pēckonflikta apstākļi, sociālās integrācijas, iespēju
un nodarbinātības trūkums, izglītības nepieejamība, bērnu darbs un
diskriminācija. ES darbība, vēršoties pret cilvēku
tirdzniecību Cilvēku tirdzniecība ir aizliegta ar Eiropas
Savienības Pamattiesību hartas 5. pantu. ES politiskā apņemšanās risināt cilvēku
tirdzniecības problēmu ir atspoguļota virknē iniciatīvu, pasākumu un
finansējuma programmu, kas, sākot no 1990-tajiem gadiem, šajā jomā tiek
īstenotas gan ES, gan trešās valstīs[6]. Nesen būtisks solis uz priekšu tika sperts,
pieņemot Direktīvu 2011/36/ES par cilvēku tirdzniecības novēršanu un
apkarošanu un cietušo aizsardzību[7].
Direktīvā paredzēta visaptveroša, integrēta pieeja, koncentrējoties uz
cilvēktiesībām un upuriem; direktīvā ir ņemts vērā dzimumu aspekts. Paredzams,
ka, tiklīdz dalībvalstis līdz 2013. gada 6. aprīlim pilnībā
transponēs direktīvu, tai būs vērā ņemami rezultāti. Direktīvā ne tikai
uzsvērta tiesībaizsardzība, bet arī noteikts mērķis novērst noziedzīgus
nodarījumus un nodrošināt cilvēku tirdzniecības upuriem iespēju atgūties un
atkal integrēties sabiedrībā. Tikmēr cilvēku tirdzniecības novēršanai
dažādās politikas jomās noder vairāki ES instrumenti[8]. Direktīvu par cilvēku
tirdzniecību papildina ES tiesību akti par cilvēku tirdzniecības upuru tiesībām
uzturēties ES, par bērnu seksuālu izmantošanu un par sankcijām pret darba
devējiem, kas apzināti nodarbina trešo valstu valstspiederīgos, kuri
dalībvalstīs uzturas nelikumīgi. Cilvēku tirdzniecības problēmu risina arī ES
iekšējās drošības stratēģija darbībā[9]. ES ārējās
migrācijas politikas visaptverošajā satvarā – Vispārējā pieeja migrācijai un
mobilitātei[10]
– uzsvērts, cik nozīmīga ir sadarbība ar trešām izcelsmes, tranzīta un
galamērķa valstīm, kā arī noteikts, ka viens no četriem šā satvara pīlāriem ir
nelikumīgās migrācijas un cilvēku tirdzniecības novēršana un samazināšana. Šāda
pieeja ietverta arī 2009. gada darbības dokumentā par to, kā stiprināt
ES ārpolitikas aspektu, apkarojot cilvēku tirdzniecību[11]. Cilvēku
tirdzniecības problēma tiek skarta arī dažādos ārpolitikas instrumentos,
piemēram, gada progresa ziņojumos par kandidātvalstīm un potenciālajām
kandidātvalstīm, ceļvežos un rīcības plānos attiecībā uz dialogiem ar trešām
valstīm par vīzu režīma liberalizāciju, valstu stratēģijas dokumentos un valstu
un reģionu indikatīvajās programmās un Eiropas kaimiņattiecību politikas
ietvaros īstenotajās programmās. Šī problēma tiek skarta arī divpusējos rīcības
plānos un noritošajā politikas dialogā ar trešām valstīm[12]. Pastāvot tik plašam tiesību aktu un politikas
pasākumu klāstam, ir risks, ka iniciatīvas var pārklāties un dublēties. Tādēļ
šās stratēģijas mērķis ir radīt saskanīgu satvaru pastāvošajām un plānotajām
iniciatīvām, izvirzīt prioritātes, novērst trūkumus un tādējādi papildināt
nesen pieņemto direktīvu. Komisija jau ir iecēlusi ES koordinatoru cilvēku
tirdzniecības apkarošanas jomā, kas sāka darbu 2011. gada martā[13] un pārraudzīs šās stratēģijas
īstenošanu. Komisija izveidojusi arī cilvēku tirdzniecības apkarošanai veltītu
tīmekļa vietni[14],
ko regulāri atjaunina. Šī tīmekļa vietne ir iecerēta kā vienots informācijas
"kontaktpunkts" profesionāļiem un sabiedrībai kopumā. Starptautiskā darbība Cilvēku
tirdzniecībai starptautiskajā līmenī jau ir pievērsta liela uzmanība.
Svarīgākie akti ir ANO Palermo protokols par cilvēku tirdzniecību un Eiropas
Padomes Konvencija par cīņu pret cilvēku tirdzniecību[15]. Minētos
tiesību aktus nav ratificējušas visas dalībvalstis, un tas tām būtu jādara. Komisija
mudina dalībvalstis ratificēt visus attiecīgos starptautiskos tiesību aktus,
nolīgumus un juridiskās saistības, pateicoties kam cilvēku tirdzniecības
apkarošana būtu efektīvāka, labāk koordinēta un saskaņota[16]. 2. Galvenās prioritātes Izmantojot šo stratēģiju, Eiropas Komisija
vēlas koncentrēties uz konkrētiem pasākumiem, kas palīdzēs transponēt un
īstenot Direktīvu 2011/36/ES, sniegs pievienoto vērtību valdību,
starptautisko organizāciju un pilsoniskās sabiedrības centieniem ES un trešās
valstīs, un tos papildinās. Galvenā atbildība par cilvēku tirdzniecības
apkarošanu jāuzņemas dalībvalstīm. Paziņojuma
mērķis ir izklāstīt, kā Eiropas Komisija ir iecerējusi atbalstīt šos
dalībvalstu centienus. Lietā Rantsev pret Kipru un Krieviju
taisītajā spriedumā[17]
izšķirīgi noteikts cilvēktiesību atskaites punkts, skaidri paredzot dalībvalstu
pienākumu veikt nepieciešamos pasākumus, lai risinātu cilvēku tirdzniecības
problēmas dažādus aspektus. Starp šiem pienākumiem ir personāla pieņemšana
darbā, izmeklēšana, kriminālvajāšana, cilvēktiesību aizsardzība un palīdzības
sniegšana upuriem. Ja iestādes ir informētas par cilvēku tirdzniecības gadījumu
vai par risku, ka persona var kļūt par cilvēku tirdzniecības upuri, tām ir
pienākums veikt atbilstīgus pasākumus. Šajā stratēģijā paredzētie pasākumi ir
izstrādāti, rūpīgi novērtējot jau pastāvošos pasākumus un politikas jomas un
balstoties uz ekspertu grupas[18]
darbu, plašām apspriedēm ar valdībām, pilsoniskās sabiedrības organizācijām,
sociālajiem partneriem, pētniekiem, starptautiskām organizācijām, valstu
ziņotājiem vai līdzvērtīgiem mehānismiem, kā arī ar citām ieinteresētajām
pusēm. Stratēģijā ir ņemti vērā arī cilvēku tirdzniecības upuru viedokļi. Šajā
stratēģijā ir izvirzītas piecas prioritātes, uz kurām ES būtu
jākoncentrējas, lai risinātu cilvēku tirdzniecības problēmu. Tajā ir izklāstīti
vairāki pasākumi, kurus Eiropas Komisija ierosina īstenot turpmākajos piecos
gados kopīgi ar citām iesaistītajām pusēm, tostarp dalībvalstīm, Eiropas Ārējās
darbības dienestu, ES iestādēm, ES aģentūrām, starptautiskajām organizācijām,
trešām valstīm, pilsonisko sabiedrību un privāto sektoru. Minētās prioritātes
ir šādas: A. Cilvēku
tirdzniecības upuru identifikācija, aizsardzība un palīdzība tiem B. Cilvēku
tirdzniecības novēršanas izvēršana C. Cilvēku
tirdzniecības veicēju aktīvāka kriminālvajāšana D. Galveno
iesaistīto pušu ciešāka koordinācija un sadarbība un politikas saskaņotība E. Plašāka
izpratne par jauniem problēmjautājumiem saistībā ar cilvēku visu veidu
tirdzniecību un to efektīvs risinājums Lai panāktu saskanīgu daudznozaru politiku
cilvēku tirdzniecības apkarošanai, politikas izstrādē būtu jāpiedalās plašākam
iesaistīto pušu lokam nekā iepriekš. Tajā varētu iesaistīt policijas,
robežsardzes, imigrācijas un patvēruma dienestu amatpersonas, prokurorus,
juristus, tiesnešus un tiesu amatpersonas, mājokļu, darba, veselības, sociālo
jautājumu un darba drošības inspektorus, pilsoniskās sabiedrības organizācijas,
sociālos un jaunatnes darbiniekus, patērētāju aizsardzības organizācijas,
arodbiedrības, darba devēju organizācijas, pagaidu darba aģentūras,
nodarbinātības aģentūras un konsulārās un diplomātiskās amatpersonas, kā arī
grūtāk sasniedzamas personas, piemēram, aizbildņus vai citus likumīgos
pārstāvjus, bērnu un cietušo atbalsta dienestus. Varētu iesaistīt arī
brīvprātīgos un personas, kas strādā konfliktu apstākļos. 2.1. A. PRIORITĀTE: Cilvēku
tirdzniecības upuru identifikācija, aizsardzība un palīdzība tiem Upurus identificēt ir sarežģīti. Neskatoties
uz to, ar upuri varētu saskarties cilvēki no dažādām sabiedrības grupām. Ir
būtiski identificēt iespējamos upurus, lai ikviens, kas nonāktu saskarē ar
cilvēku tirdzniecības upuri, spētu pēc iespējas labāk apmierināt cietušo
personu piecas galvenās vajadzību kategorijas – izrādīt cieņu un atzīšanu,
sniegt palīdzību, sniegt aizsardzību, nodrošināt tiesas pieejamību un
kompensāciju. Tas turklāt atvieglo policijas un prokuratūras iestāžu darbu
cilvēku tirdzniecības izmeklēšanā un tajā iesaistīto personu saukšanā pie
atbildības. Vienlaikus jāizveido mehānismi cilvēku tirdzniecības upuru
aizsardzībai, palīdzības sniegšanai viņiem un viņu sociālai iekļaušanai.
Saskaņā ar 2011. gada direktīvu palīdzība un atbalsts būtu jāsniedz,
pamatojoties uz upura individuālajām vajadzībām, un tajā jāietver vismaz
pienācīga un droša izmitināšana, materiālā palīdzība, medicīniskā aprūpe,
psiholoģiskā palīdzība, konsultācijas un informācija, rakstveida un mutiskās
tulkošanas pakalpojumi. (1)
Darbība Nr. 1. Valstu un starptautisko
konsultēšanas mehānismu izveidošana Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tiek
izveidoti oficiāli, funkcionāli valstu konsultēšanas mehānismi. Šo
mehānismu ietvaros būtu jāapraksta procedūras, lai labāk identificētu upurus,
viņus konsultētu un viņiem sniegtu aizsardzību un palīdzību; tajos būtu
jāiesaista visas attiecīgās valsts iestādes un pilsoniskā sabiedrība. Būtu
jāiekļauj arī kritēriji upuru identifikācijai, ko izmantotu visas iesaistītās
puses. ES politikas cikla organizētas un smagas starptautiskas noziedzības
apkarošanai[19]
ietvaros dalībvalstis jau ir apņēmušās šādus mehānismus izveidot līdz
2012. gada beigām. Atbilstoši direktīvai par cilvēku
tirdzniecību, pamatojoties uz individuālu riska un vajadzību novērtējumu,
upuriem būtu jābauda pienācīga aizsardzība un palīdzība. Šādi novērtējumi būtu
jāveic valstu konsultēšanas mehānismu ietvaros. Ņemot vērā to, kā dalībvalstis
sākotnēji īstenojušas šādus valstu konsultēšanas mehānismus, Komisija līdz
2015. gadam izstrādās pamatnostādnes par to, kā minētie
mehānismi attīstāmi turpmāk. Šo mehānismu ietvaros būtu jārisina arī tādi
jautājumi kā kompensācijas un droša atgriešanās. Būtu skaidri jānosaka visu
iesaistīto pušu lomas un pienākumi. Pašlaik gadījumos, kad upuri pārvietojas pāri
robežām, problēmas parasti risina divpusēji ad hoc kārtībā. Tas nereti
aizņem daudz laika un nav efektīvi. Saskaņā ar pieeju, kas vērsta uz upura
vajadzībām, Komisija līdz 2015. gadam izstrādās ES pārrobežu
konsultēšanas mehānisma paraugmodeli, kas sasaistīs valstu konsultēšanas
mehānismus, lai labāk identificētu upurus, viņus konsultētu un viņiem sniegtu
aizsardzību un palīdzību. (2)
Darbība Nr. 2. Upuru identifikācija Komisija pašlaik finansē projektu, kura
ietvaros 2014. gadā tiks izstrādātas pamatnostādnes cilvēku
tirdzniecības upuru labākai identifikācijai, ņemot vērā EK/SDO
2009. gada indikatoru sarakstus attiecībā uz cilvēku tirdzniecību. Ar šīm
pamatnostādnēm tiks sekmēta saskaņotāka pieeja un uzlabota upuru
identifikācija. Tām vajadzētu palīdzēt praksē identificēt upurus, jo īpaši
cilvēku tirdzniecības upurus seksuālas izmantošanas un darba ekspluatācijas
nolūkiem, orgānu izņemšanai, kā arī upurus, kas ir bērni. Turklāt, kā minēts Komisijas paziņojumā par
Stokholmas programmas īstenošanas rīcības plānu, Komisija 2012. gadā
izstrādās īpašas pamatnostādnes konsulārajiem dienestiem un robežsargiem
cilvēku tirdzniecības upuru identifikācijai. (3)
Darbība Nr. 3. Bērnu tirdzniecības upuru
aizsardzība Bērni ir īpaši neaizsargāti no kļūšanas par
cilvēku tirdzniecības upuriem un atkārtotas pakļaušanas tai. Pētījums, ko
2010. gadā veica Starptautiskā Migrācijas organizācija (IOM),
liecina, ka no 79 paraugam izmantotajiem gadījumiem 84% gadījumu bija
iesaistīti bērni vai jaunieši, kas nav sasnieguši 25 gadu vecumu. Turklāt
18% no minētajiem gadījumiem nepilngadīgais tika atkārtoti pakļauts
cilvēku tirdzniecībai, sasniedzot pilngadību. Tas liecina par risku, ka no
cilvēku tirdzniecības cietušie nepilngadīgie var tikt atkārtoti pakļauti
cilvēku tirdzniecībai pieaugušo vecumā[20]. ES tiesību aktos paredzēta par upuriem kļuvušo
bērnu aizsardzība un palīdzības un atbalsta sniegšana šādiem upuriem[21]. Lai apmierinātu dažādu bērnu
grupu, tostarp bērnu tirdzniecības upuru, dažādās vajadzības, ir nepieciešamas
visaptverošas bērniem piemērotas aizsardzības sistēmas, ar kurām nodrošina
dažādu aģentūru darbības un daudznozaru koordināciju. Lai labāk aizsargātu bērnus,
Komisija 2014. gadā finansēs pamatnostādņu izstrādāšanu par bērnu
aizsardzības sistēmām. Dalībvalstīm būtu jāuzlabo bērnu
aizsardzības sistēmas attiecībā uz cilvēku tirdzniecības gadījumiem un
gadījumos, kad atgriešanās ir bērna interesēs, jānodrošina bērnu droša un
noturīga atgriešanās izcelsmes valstī gan ES, gan ārpus tās, kā arī jānovērš
bērnu atkārtota pakļaušana cilvēku tirdzniecībai. Turklāt attiecībā uz bērnu tirdzniecību
pašlaik dalībvalstīs nepastāv vienota aizbildņa un/vai pārstāvja definīcija[22], un to loma, kvalifikācija un
pilnvaras dažādās dalībvalstīs ir atšķirīgas[23].
Komisija ir iecerējusi 2014. gadā kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību
aģentūru izstrādāt paraugprakses modeli par bērnu tirdzniecības
upuru aizbildņu un/vai pārstāvju lomu. (4)
Darbība Nr. 4. Informācijas sniegšana par
upuru tiesībām Vēstules, ko gadu gaitā saņēmusi Komisija,
ilustrē problēmas, ar kurām cilvēki saskaras, sazinoties ar attiecīgajām
iestādēm vai organizācijām, lai saņemtu skaidru informāciju par savām tiesībām
uz palīdzību un veselības aprūpi, tiesībām attiecībā uz uzturēšanās atļaujām un
nodarbinātību, tiesībām saistībā ar tiesas un juridiskās palīdzības pieejamību,
kā arī par iespējām prasīt kompensāciju. Lai upurus informētu par viņu tiesībām un
palīdzētu tās efektīvi izmantot, Komisija 2013. gadā sniegs skaidru,
ērti izmantojamu informāciju par tiesībām nodarbinātības un sociālajā jomā,
cietušo statusu un migrantu tiesībām, kas cilvēku tirdzniecības upuriem
nostiprinātas ES tiesību aktos[24].
Turpinot šos centienus, Komisija 2014. gadā palīdzēs dalībvalstīm šādu
informāciju sniegt un izplatīt valstu līmenī. 2.2. B. PRIORITĀTE: Cilvēku
tirdzniecības novēršanas izvēršana Saskanīgā pieejā cilvēku tirdzniecības
novēršanai jāiekļauj tās veicēju kriminālvajāšana un upuru aizsardzība, un tai
jāaptver visas cilvēku tirdzniecības jomas. Novēršanas centieni ir jāizvērš,
ņemot vērā cēloņus, kuru dēļ cilvēki nav pasargāti no tirdzniecības, un
centienos ES un trešās valstīs novērst cilvēku tirdzniecību vienam no
galvenajiem elementiem būtu jābūt šo cēloņu izskaušanai. (1)
Darbība Nr. 1. Izpratne un pieprasījuma
mazināšana Paraugprakses
apmaiņa var palīdzēt samazināt pieprasījumu pēc cilvēku visu veidu
tirdzniecības, tostarp seksuālas izmantošanas nolūkos. Šādā paraugpraksē vajadzētu
izmantot līdzšinējo pieredzi, veicot sabiedrības izpratnes vairošanas kampaņas,
kuru mērķauditorija ir patērētāji un pakalpojumu saņēmēji, darbu korporatīvās
sociālās atbildības jomā, rīcības kodeksus[25],
darbu uzņēmējdarbības un cilvēktiesību lietās, kā arī iniciatīvas, kuru mērķis
ir izskaust cilvēku tirdzniecību no uzņēmumu piegādes ķēdēm. Lai
uzlabotu izpratni par pieprasījuma samazināšanu, Komisija 2013. gadā
Septītās pamatprogrammas ietvaros finansēs pētījumu par cilvēku
tirdzniecības upuru, tostarp seksuālai izmantošanai pakļauto upuru un īpašu
upuru kategoriju, piemēram, bērnu, sniegto pakalpojumu un preču pieprasījuma
un piedāvājuma samazināšanu. Ar pētījumu tiks gūti materiāli Komisijas
2016. gada ziņojumam par juridiskajiem pasākumiem, ko veikušas atsevišķas
dalībvalstis, lai paredzētu kriminālatbildību par cilvēku tirdzniecības upuru
sniegto pakalpojumu izmantošanu[26]. (2)
Darbība Nr. 2. Sekmēt privātā sektora
platformas izveidošanu Lai
samazinātu pieprasījumu pēc cilvēku tirdzniecības un veidotu piegādes ķēdes,
kurās nenotiek cilvēku tirdzniecība, būtiska ir arī sadarbība ar privāto
sektoru. 2014. gadā
tiks izveidota Eiropas Uzņēmēju koalīcija pret cilvēku tirdzniecību. Šai
koalīcijai vajadzētu uzlabot sadarbību ar uzņēmumiem un citām iesaistītajām pusēm,
risināt jaunus jomas problēmjautājumus un apspriest pasākumus cilvēku
tirdzniecības novēršanai, jo īpaši augsta riska jomās. Komisija ir iecerējusi
2016. gadā sadarbībā ar šo koalīciju izstrādāt paraugmodeļus un
pamatnostādnes par cilvēku tirdzniecības upuru sniegto pakalpojumu pieprasījuma
mazināšanu, jo īpaši augsta riska jomās, tostarp seksuālo pakalpojumu jomā,
lauksaimniecībā, būvdarbu un tūrisma jomā. (3)
Darbība Nr. 3. Pasākumi ES mēroga izpratnes
vairošanai un novēršanas programmas Vietējā, valstu, starptautiskā mērogā un
trešās valstīs ir īstenotas vairākas cilvēku tirdzniecības novēršanas
programmas, īpaši izpratnes vairošanas kampaņas. Taču gandrīz vispār nav veikts
šādu novēršanas programmu rezultātu sistemātisks novērtējums par to, vai programmas
sasniegušas izvirzītos mērķus, piemēram, uzvedības un attieksmes izmaiņas,
tādējādi samazinot cilvēku tirdzniecības iespējamību. Trūkst ziņu par šādu
iniciatīvu pievienoto vērtību, saskanību un konsekvenci (attiecīgos gadījumos),
un to savstarpējo saikni. Iekšlietu finansējuma programmas ietvaros
Komisija 2013. gadā sīki analizēs dažādu pušu īstenotās cilvēku
tirdzniecības novēršanas iniciatīvas. Pēc tam Komisija izstrādās
visā ES piemērojamas norādes par turpmākiem novēršanas pasākumiem un katram
dzimumam īpaši pielāgotām informatīvām kampaņām dalībvalstīs. Pamatojoties uz
pastāvošo novēršanas pasākumu analīzi, 2015. gadā tie tiks sasaistīti
ar pastāvošajām izpratnes vairošanas kampaņām[27]. Komisija 2014. gadā, izmantojot iekšlietu
finansējuma programmu, sāks ES mēroga izpratnes vairošanas pasākumus,
īpaši koncentrējoties uz konkrētām neaizsargātām iedzīvotāju grupām kā,
piemēram, riskam pakļautās sievietes un bērni, mājkalpotāji, romu kopienas un
darba ņēmēji bez dokumentiem, kā arī uz konkrētām situācijām kā, piemēram,
lieli sporta pasākumi. Lai efektīvi un mērķtiecīgi vairotu izpratni, tiks
izmantots internets un sociālie tīkli. 2.3. C. PRIORITĀTE: Cilvēku
tirdzniecības veicēju aktīvāka kriminālvajāšana Cilvēku tirdzniecība sniedzas pāri atsevišķu
dalībvalstu robežām. Vairums cilvēku tirgotāju darbojas labi izveidotos tīklos,
pateicoties kuriem viņi var upurus pārvietot pāri robežām vai no vienas vietas
uz citu vienas valsts teritorijā. Paplašinās iekšējā cilvēku tirdzniecība,
starp kuras upuriem ir daudz ES pilsoņu, kuri pakļauti cilvēku tirdzniecībai
savā vai citā dalībvalstī. Lai gan pēdējā laikā cilvēku tirdzniecības gadījumu
izmeklēšanai un kriminālvajāšanai pievērsts vairāk uzmanības, kopējais gadījumu
skaits ES, kuros tiek veikta kriminālvajāšana, joprojām ir neliels. Pēc
salīdzināmiem datiem redzams, ka notiesājošu spriedumu skaits par cilvēku
tirdzniecību ir samazinājies no 1534 lietām 2008. gadā līdz
1445 lietām 2009. gadā un 1144 lietām 2010. gadā. (1)
Darbība Nr. 1. Valstu daudznozaru
tiesībaizsardzības vienību izveidošana ES politikas ciklā organizētas un smagas
noziedzības apkarošanai paredzētajos stratēģiskajos uzdevumos un operatīvajās
darbībās dalībvalstis ir atzinušas to, cik nozīmīgi labākai cilvēku
tirdzniecības gadījumu labākai izmeklēšanai un kriminālvajāšanai ir īstenot
novatorisku, daudznozaru un aktīvu pieeju. Lai sekmīgāk veiktu izmeklēšanu un cilvēku
tirgotāju kriminālvajāšanu, arvien paplašinātu pārrobežu sadarbību un
centralizētu zināšanas par cilvēku tirdzniecību, dalībvalstīm būtu jāizveido
valstu daudznozaru tiesībaizsardzības vienības cilvēku tirdzniecības jautājumos.
Šīm vienībām būtu jākalpo par kontaktpunktiem ES aģentūrām, jo īpaši Eiropolam[28], un apkopotā informācija
jānosūta Eiropola valstu vienībām tālākai pārsūtīšanai Eiropolam. Tām būtu
jākoncentrējas uz cilvēku visu veidu tirdzniecību un jāuzlabo cilvēku
tirdzniecības gadījumu atklāšana un ar šo jautājumu saistītās informācijas
apkopošana un analīze. Jāievieš procedūras, kas reglamentē informācijas apmaiņu
starp vietējām un reģionālajām tiesībaizsardzības iestādēm un valstu vienībām.
Šīm vienībām vajadzētu arī meklēt risinājumus jomas mainīgajām tendencēm,
piemēram, lai novērstu cilvēku tirdzniecības upuru vervēšanu un to pakalpojumu
piedāvāšanu, izmantojot internetu. (2)
Darbība Nr. 2. Aktīvas finanšu izmeklēšanas
nodrošināšana Atbilstoši Ekonomiskās sadarbības un
attīstības organizācijas Finanšu darbības uzdevumu grupas ieteikumiem[29] dalībvalstīm
2013. gadā vajadzētu aktīvi veikt cilvēku tirdzniecības gadījumu
finanšu izmeklēšanu, sniegt informāciju Eiropola analītiskā darba datnei un
plašāk sadarboties ar tādām ES aģentūrām kā Eurojust un Eiropas
Policijas akadēmija (CEPOL). Pamatojoties uz dalībvalstu sniegto
informāciju par cilvēku tirdzniecības gadījumu finanšu izmeklēšanu, Eiropols līdz 2015. gadam veiks analīzi. Balstoties uz šo analīzi,
būtu jāidentificē paraugprakse un paraugmodeļi policijas darbam finanšu
izmeklēšanā. Atzīts, ka finanšu izmeklēšana ir līdzeklis pierādījumu iegūšanai.
Iegūstot pierādījumus, lai sāktu cilvēku tirdzniecības veicēju
kriminālvajāšanu, daudzos gadījumos izmeklēšana lielā mērā balstās uz cietušo
liecībām. Par naudas plūsmām iegūtie pierādījumi varētu noderēt
kā nepieciešamie papildu pierādījumi, jo īpaši augsta riska nozarēs[30], tādējādi atbrīvojot cietušos
no nepieciešamības sniegt liecību tiesā. Finanšu izmeklēšana var
turklāt būt noderīga riska novērtējumam un uzlabot izpratni par to personu
darbības veidu, kas izdara ar cilvēku tirdzniecību saistītus noziedzīgus
nodarījumus, kā arī uzlabot metodes cilvēku tirdzniecības gadījumu atklāšanai. (3)
Darbība Nr. 3. Policijas un tiesu iestāžu
pārrobežu sadarbības paplašināšana Komisija atzīst, ka ir būtiski paplašināt
tiesu iestāžu sadarbību cilvēku tirdzniecības jomā. Tādēļ Komisija mudina
valstu iestādes un ES aģentūras attiecīgos gadījumos izveidot kopējas
izmeklēšanas grupas un visos pārrobežu cilvēku tirdzniecības gadījumos
iesaistīt Eiropolu un Eurojust. Dalībvalstīm būtu pilnībā
jāizmanto ES aģentūru darbība un jādalās ar informāciju, lai paaugstinātu
pārrobežu izmeklēšanas darbību skaitu un kvalitāti tiesībaizsardzības iestāžu
un tiesu iestāžu līmenī. Savu pilnvaru ietvaros ES aģentūrām būtu aktīvi
jādalās ar informāciju savā starpā un ar dalībvalstīm. Dalībvalstīm turklāt
būtu jāsadarbojas ar Eurojust, īstenojot paredzēto Eurojust rīcības
plānu cilvēku tirdzniecības apkarošanai. (4)
Darbība Nr. 4. Sadarbības paplašināšana ārpus
robežām ES, izmantojot Stabilitātes instrumentu,
2012. gadā finansēs pilotprojektu, lai izvērstu reģionālo sadarbību
attiecībā uz cilvēku tirdzniecību uz ES no austrumiem. Arī turpmāki pasākumi, vēršoties pret
organizēto noziedzību un cilvēku tirdzniecību, sekmēs ES drošības politikas
iekšējo un ārējo aspektu saskanību. Pateicoties tiem, paplašināsies zināšanas
par cilvēku tirdzniecībā un citās noziedzības jomās iesaistīto noziedzīgo tīklu
sakariem. Šo pasākumu mērķiem vajadzētu būt šādiem: uzlabot datu vākšanas,
analīzes un apmaiņas sistēmas valstu un starptautiskajā līmenī, sekmēt
informācijas apmaiņu un reģionālo koordināciju cilvēku tirdzniecības
apkarošanai un to atbalstīt, kā arī izvērst valstu un starptautisko sadarbību
tiesībaizsardzības jomā un uzlabot prokuroru, konsulāro amatpersonu un NVO
darbinieku spējas. 2.4. D. PRIORITĀTE: Galveno
iesaistīto pušu ciešāka koordinācija un sadarbība un politikas saskaņotība Ir nepieciešama cilvēku tirdzniecības
apkarošanā iesaistīto galveno pušu labāka koordinācija un sadarbība, izmantojot
daudznozaru pieeju. Saskanība ir būtiska, lai nodrošinātu, ka
visās attiecīgajās politikas jomās atspoguļota cilvēku tirdzniecības
apkarošanas politika. Dažādu iesaistīto pušu sadarbību vislabāk var
organizēt, izmantojot oficiālus mehānismus un procedūras, kas paredz skaidrus
pienākumus un iesaistīto pušu lomas un uzdevumus. ES tieslietu un iekšlietu aģentūras
2011. gada 18. oktobrī – piektajā ES dienā pret cilvēku tirdzniecību
– parakstīja kopīgu deklarāciju. Tajā tika ietverta vienošanās par cilvēku
tirdzniecības sekmīgāku novēršanu, efektīvāku izmeklēšanu un noziedzīgo
nodarījumu izdarītāju kriminālvajāšanu, kā arī par upuru efektīvāku
aizsardzību, ievērojot pamattiesības un ņemot vērā upuru dzimumu[31]. Komisija koordinēs un
uzraudzīs šīs vienošanās īstenošanu. (1)
Darbība Nr. 1. ES valstu ziņotāju vai
līdzvērtīgu mehānismu tīkla pilnveidošana Neoficiālo ES valstu ziņotāju vai līdzvērtīgu
mehānismu tīklu izveidoja 2009. gadā, un tā dalībnieki tiekas ik sešus
mēnešus. Saskaņā ar direktīvas par cilvēku tirdzniecības novēršanu un
apkarošanu 19. pantu dalībvalstīm jāizveido valstu ziņotāji vai līdzvērtīgi
mehānismi, kuru uzdevums ir cilvēku tirdzniecības tendenču izvērtējuma
veikšana, pret cilvēku tirdzniecību vērstu pasākumu rezultātu novērtēšana un
datu apkopošana. Komisija 2013. gadā pilnveidos ES mēroga koordinācijas
mehānismu, lai atbalstītu valstu ziņotāju centienus uzraudzīt, kā
dalībvalstis īsteno savas saistības ES un starptautiskajā mērogā, apkopot
datus, analizēt un pētīt cilvēku tirdzniecības tendences valstu mērogā, kā arī
novērtēt panākumus, kas gūti cilvēku tirdzniecības novēršanā un apkarošanā un
upuru aizsardzībā, tajā nodrošinot pilsoniskās sabiedrības līdzdalību. (2)
Darbība Nr. 2. ES ārpolitikas pasākumu
koordinācija Gan darbības dokumentā par to, kā stiprināt ES
ārpolitikas aspektu, apkarojot cilvēku tirdzniecību, gan Vispārējā pieejā
migrācijai un mobilitātei paredzēts, ka nepieciešama labāka ES ārpolitikas
pasākumu koordinācija un saskanīga pieeja, balstoties uz ES nolīgumiem,
stratēģiskajām partnerībām un politikas dialogiem. Būtu jāizstrādā prioritāro
trešo valstu un reģionu saraksts jaunu partnerību izveidei. Lai izvērstu
sadarbību, veidotu partnerības un uzlabotu koordināciju un saskanību,
2013. gadā ES delegācijās, kuras atrodas prioritārajās trešās valstīs,
varētu izveidot sadarbības mehānismus cilvēku tirdzniecības jautājumos. Komisija turklāt tieksies pilnveidot un
oficiāli noformēt partnerības ar starptautiskajām organizācijām[32], kuras aktīvi darbojas cilvēku
tirdzniecības apkarošanā, lai uzlabotu informācijas apmaiņu un nodrošinātu
sadarbību, jo īpaši politikas plānošanā, prioritāšu noteikšanā, datu vākšanā,
pētniecībā, uzraudzībā un novērtēšanā. Cilvēku tirdzniecība, kas ir smags
Pamattiesību hartā nostiprināto cilvēktiesību pārkāpums, tiks ietverta cilvēktiesību
klauzulās, kas ietilpst ES nolīgumos ar trešām valstīm, tajā skaitā brīvās tirdzniecības
nolīgumos, kas ir pamats cilvēktiesību veicināšanai un sadarbībai šajā jomā[33]. Izmantojot finansējuma programmas attīstības
sadarbības jomā un citās ārējo attiecību jomās, Komisija turpinās finansēt
projektus attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar cilvēku tirdzniecību trešās
valstīs un reģionos, tostarp cilvēku tirdzniecību dienvidu puslodes
ietvaros, un kas aptver cilvēku tirdzniecības novēršanu, aizsardzību no tās un
tās veicēju kriminālvajāšanu. (3)
Darbība Nr. 3. Pilsoniskās sabiedrības
platformas izveidošanas sekmēšana 2013. gadā tiks izveidota ES
pilsoniskās sabiedrības organizāciju un pakalpojumu sniedzēju platforma darbībai
upuru aizsardzības un atbalsta jomā dalībvalstīs un noteiktās trešās valstīs.
Komisija nodrošinās, ka šim nolūkam ir pieejams finansējums no iekšlietu
finansējuma programmas. (4)
Darbība Nr. 4. ES finansēto projektu
pārskatīšana Gadu gaitā Eiropas Komisija ir finansējusi
virkni projektu cilvēku tirdzniecības apkarošanai[34]. Šie projekti ir koncentrējušies
uz dažādām iesaistītajām pusēm, un problēmjautājumam pievērušies no dažādiem
viedokļiem. Komisija nodrošinās, ka tās tīmekļa vietnē, kas ir veltīta cilvēku
tirdzniecības apkarošanai, tiks sniegta informācija par visiem ES finansētajiem
projektiem par cilvēku tirdzniecības iekšējiem un ārējiem aspektiem. Turpinot
centienus, lai nodrošinātu lielāku politikas saskanību nozarēs, kas ir
saistītas ar cilvēku tirdzniecības apkarošanas aktivitātēm un iniciatīvām,
Komisija 2014. gadā izstrādās minēto projektu visaptverošu pārskatu,
uzskaitot projektu darbības apgabalus, jomas, iesaistītās puses un veidu, kā
arī to rezultātus un ieteikumus. Pateicoties šim pārskatam, nākotnē tiks
izstrādāti labāki projekti un tiks likti stabili pamati saskanīgas, rentablas
un stratēģiskas ES politikas un finansējuma iniciatīvu izstrādāšanai. (5)
Darbība Nr. 5. Pamattiesību nostiprināšana
cilvēku tirdzniecības apkarošanas politikā un ar to saistītajos pasākumos Lai nodrošinātu,
ka cilvēku tirdzniecības apkarošanas centieni ir saskanīgi, nepieciešams
cilvēku tirdzniecības apkarošanas politikā un tiesību aktos integrēt
pamattiesības. Komisijas stratēģijā Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai[35] ir noteikts, ka Komisijai,
izmantojot "pamattiesību pārbaudes" metodi, jau agrīnā posmā ir
jānodrošina, ka tās tiesību aktu priekšlikumi vienmēr pilnībā atbilst
Pamattiesību hartā garantētajām pamattiesībām[36]. Nozīmīgu darbu jau ir paveikušas arī dažādas
organizācijas un struktūras, proti, Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra,
Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā cilvēktiesību komisāra birojs un Eiropas
Padome. Turklāt ir izstrādāts pilsoniskās sabiedrības organizācijām paredzēts
metodiskais līdzeklis politikas un tiesību aktu novērtējumam cilvēku
tirdzniecības apkarošanas jomā[37]
un instruments ar norādēm par pamattiesībām Komisijas ietekmes novērtējumos. Nolūkā pilnveidot pastāvošos instrumentus,
balstoties uz jau paveikto un joprojām noritošo darbu cilvēku tirdzniecības
apkarošanai, Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra 2014. gadā sāks izstrādāt
metodisko līdzekli, piemēram, rokasgrāmatu vai norādes, lai sniegtu atbalstu
dalībvalstīm, risinot īpašus cilvēktiesību jautājumus, kas attiecas uz
cilvēku tirdzniecības apkarošanas politiku un ar to saistītajiem pasākumiem;
tajā tiks ņemtas vērā visas attiecīgās struktūras, procesi un rezultāti, un tās
koncentrēsies uz upuru tiesībām, atspoguļojot viņu dzimumu un bērnu intereses.
Pēc tam Komisija, izmantojot nākamās tieslietu finansējuma programmas, sniegs
atbalstu dalībvalstīm minētā metodiskā līdzekļa īstenošanā. (6)
Darbība Nr. 6. Mācību vajadzību
koordinēšana daudznozaru kontekstā Viens no būtiskākajiem apsvērumiem, kas izriet
no direktīvas par cilvēku tirdzniecības apkarošanu un no lielākās daļas
atbilžu, kas sniegtas apspriedēs par šo stratēģiju, ir nepieciešamība nodrošināt
mācības personālam, kas strādā šajā jomā. Mācību sistēmām un īpaši
pielāgotām, specializētām programmām par cilvēku tirdzniecību jākļūst
vienotākām un konsekventākām[38].
Cilvēki, kas regulāri risina cilvēku tirdzniecības jautājumus, ir jāapmāca.
Pamatojoties uz paziņojumiem par uzticēšanās veidošanu tiesiskumam ES mērogā un
par Eiropas mācību shēmu, ko paredzēts sniegt 2012. gada beigās, Komisija
izvērsīs mācības, koncentrējoties uz tiesu iestādēm un pārrobežu sadarbību tiesībaizsardzības
jomā. Komisijas pamatuzdevums būs satuvināt dažādās iesaistītās
puses, lai uzlabotu politikas saskanību, un pēc vajadzības īpaši
pievērsties konkrētām jomām un iesaistītajām pusēm. Tiks izvērtētas iespējas izveidot mācību
programmas pārejas posma un jaunattīstības valstīm, tostarp izmantojot Eiropas
Izglītības fondu. Eiropas Policijas akadēmija, Frontex un Eiropas
Patvēruma atbalsta birojs sadarbosies attiecībā uz to darbā iesaistīto pušu
konkrētajām mācību vajadzībām[39].
Komisija apsvērs sadarbību ar ES delegācijām, lai tām un ar to starpniecību
trešām valstīm piedāvātu mācības par cilvēku tirdzniecības apkarošanu. 2.5. E. PRIORITĀTE: Plašāka
izpratne par jauniem problēmjautājumiem saistībā ar cilvēku visu veidu
tirdzniecību un to efektīvs risinājums Attiecībā uz visiem cilvēku tirdzniecības
veidiem tendences, modeļi un cilvēku tirgotāju metodes mainās, pielāgojoties
pieprasījuma un piedāvājuma izmaiņām. Ekspluatācijas veidi bieži ir saplūduši
un savstarpēji saistīti, kā rezultātā ir sarežģīti precīzi noteikt
ekspluatācijas veidu, kuram upuri ir pakļauti. Tādēļ ir vēl jo grūtāk
identificēt upurus. Tas ir nepieciešams, lai savlaicīgi izprastu šādas
tendences un nodrošinātu efektīvu risinājumu. (1)
Darbība Nr. 1. ES mēroga datu vākšanas
sistēmas izveidošana Komisija kopā ar dalībvalstīm izveidos ES
mēroga sistēmu pēc vecuma un dzimuma rādītājiem iedalītu datu vākšanai un
publicēšanai. Šajos centienos būs būtiski gūt izpratni par iekšējās cilvēku
tirdzniecības plūsmām un tendencēm. Balstoties uz 2012. gada pirmās datu
vākšanas iniciatīvas rezultātu analīzi, Komisija sadarbosies ar valstu
ziņotājiem, lai nodrošinātu, ka nākamās iniciatīvas ietvaros, kas aptvers
2011. gadu un 2012. gadu, tiktu savākti salīdzināmi un ticami dati.
Rezultāti ir gaidāmi 2014. gadā. Paziņojumā par noziedzības statistikas
veidošanu ES Komisija uzsvēra nepieciešamību vākt ticamus un salīdzināmus
datus, lai izstrādātu uz pierādījumiem balstītu politiku cilvēku tirdzniecības
apkarošanai. Paziņojumā ir ietverts rīcības plāns 2011.-2015. gadam[40], lai vāktu datus pēc neliela
rādītāju skaita. (2)
Darbība Nr. 2. Zināšanu veidošana par
cilvēku tirdzniecības dzimumu dimensiju un neaizsargātām grupām Komisija 2013. gadā paplašinās
zināšanas par cilvēku tirdzniecības dzimumu dimensiju, tostarp par īpašajām
ar dzimumu saistītajām pazīmēm attiecībā uz to, kā tiek vervēti un ekspluatēti
vīrieši un sievietes, par cilvēku tirdzniecības dažādu veidu sekām attiecībā uz
katru dzimumu un par iespējamajām atšķirībām saistībā ar vīriešu un sieviešu
neaizsargātību no kļūšanas par cilvēku tirdzniecības upuriem un tās sekām uz
vīriešiem un sievietēm. Neaizsargātība no cilvēku tirdzniecības un
dažādiem ekspluatācijas veidiem ir atkarīga no dzimuma. Sievietes un meitenes
parasti pakļauj cilvēku tirdzniecībai, lai viņas izmantotu seksuālo pakalpojumu
jomā, mājkalpībā vai veselības aprūpes jomā, bet vīrieši un zēni parasti ir
darba ekspluatācijas upuri, jo īpaši lauksaimniecībā, būvdarbos,
kalnrūpniecībā, mežkopībā un zvejas flotēs. Turklāt atkarībā no cilvēku tirdzniecības
veida un personas dzimuma var atšķirties arī īstermiņa un ilgtermiņa sekas, ko
cilvēku tirdzniecība atstāj uz sievietēm un vīriešiem. Neaizsargātās grupas ir pakļautas lielākam
riskam kļūt par cilvēku tirdzniecības upuriem. Starp šādām grupām ir bērni, jo
īpaši bērni, kas priekšlaicīgi pametuši mācības, atstātie bērni[41], bērni bez pavadības un bērni
ar invaliditāti, kā arī romu kopienām piederošās personas[42]. Gādājot par dzimumu atšķirību
atspoguļošanu, Komisija 2014. gadā turklāt nodrošinās, ka pētniecības
finansēšanas programmā ir pieejami līdzekļi, lai uzlabotu izpratni par šādām
augsta riska grupām, un turpmāk uz tām saskanīgāk orientēs pasākumus, kā
arī sadarbosies ar dalībvalstīm. (3)
Darbība Nr. 3. Izpratnes veidošana par
vervēšanu tiešsaistē Komisija 2014. gadā drošāka interneta
finansēšanas programmas ietvaros atbalstīs projektus, kur mērķis ir paplašināt
zināšanas par vervēšanu interneta vidē un sociālajos tīklos, tostarp vervēšanu
ar starpnieku palīdzību. Interneta vidē iespējams sasniegt plašu auditoriju,
tādējādi radot daudz iespēju upuru vervēšanai[43].
Interneta vidē atrodas darba piedāvājumi (visbiežāk tiek reklamēts pievilcīgs
modeļu, dejotāju, kabarē mākslinieku u.c. darbs ārzemēs), un tie ir pieejami,
izmantojot parastas meklētājprogrammas vai uznirstošos dialogus, virtuālās
tērzētavās un surogātpastā. Vervēšanai arvien populārāki kļūst sociālo tīklu
veidošanas rīki. (4)
Darbība Nr. 4. Īpaši pasākumi pret cilvēku
tirdzniecību darba ekspluatācijas nolūkos Lai palielinātu tādu darba ekspluatācijas nolūkos
veiktas cilvēku tirdzniecības gadījumu skaitu, kuri tiek izmeklēti un kuros
tiek veikta kriminālvajāšana, kā arī lai uzlabotu šādu gadījumu izmeklēšanas un
kriminālvajāšanas kvalitāti, Komisija 2013. gadā iekšlietu finansēšanas
programmas ietvaros finansēs pētījumu par tiesu praksi visās dalībvalstīs.
Daudzos ziņojumos norādīts, ka dalībvalstīm ir atšķirīga pieeja, vēršoties pret
cilvēku tirdzniecību darba ekspluatācijas nolūkos. Dažādās dalībvalstīs pastāv
atšķirīgs krimināltiesiskais regulējums, un tas tiek piemērots atšķirīgi. Tas
var radīt šķēršļus pārrobežu sadarbībai. Plašākas zināšanas par tiesu praksi
dalībvalstīs varētu palīdzēt izprast atšķirības to pieejā. Arī darba (tirgus) tiesību akti un tiesību
akti par migrantu nodarbinātību ES, tos pareizi ieviešot, palīdzēs novērst
dažādos cilvēku tirdzniecības veidus. Nepieciešams nopietnāk pievērsties
cilvēku tirdzniecības "pārvaldības" aspektiem, tas ir,
līgumslēdzējiem un apakšlīgumu slēdzējiem, un nodarbinātības aģentūrām, it
īpaši nozarēs, kurās pastāv augsts cilvēku tirdzniecības risks. Jāveicina arī
ES programma pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai[44] un labāka sociālā aizsardzība
izcelsmes valstīs. Komisija 2015. gadā sadarbosies ar
Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fondu (Eurofound), lai izstrādātu
valsts iestādēm paredzētu paraugprakses metodisko līdzekli par pagaidu
darba aģentūru un starpniekaģentūru, piemēram, nodarbinātības aģentūru,
uzraudzību un tiesiskā regulējuma izpildi cilvēku tirdzniecības novēršanai.
Šajā metodiskajā līdzeklī vajadzētu ietvert noteikumus par licencēšanas
sistēmām, kā arī par darbībām, kas saistītas ar šādu aģentūru atbildību. Komisija turklāt izvērsīs sadarbību ar
darba, sociālajiem, veselības un darba drošības inspektoriem, kā arī ar zvejas
inspektoriem saistībā ar cilvēku tirdzniecības upuru identifikāciju un
konsultēšanai, un saistībā ar izpratnes vairošanu un mācībām, to iekļaujot ES
tīklojumu darba programmā 2013. gadam. 3. Novērtēšana un uzraudzība Ņemot vērā lielo skaitu ziņošanas mehānismu,
kas visā ES pastāv attiecībā uz cilvēku tirdzniecību[45], un to, kā šis paziņojums ir
saistīts ar direktīvu par cilvēku tirdzniecību, Komisija paredz izveidot
efektīvas uzraudzības un novērtēšanas procedūras, kas nerada lieku jaunu
ziņošanas mehānismu. Dalībvalstis tiek mudinātas patstāvīgi veikt cilvēku
tirdzniecības apkarošanas stratēģiju un pasākumu novērtēšanu un uzraudzību. Saskaņā ar direktīvu par cilvēku tirdzniecību
Komisija ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2015. gada aprīlim
novērtēs, cik lielā mērā dalībvalstis ir veikušas pasākumus, kas ir vajadzīgi,
lai izpildītu minēto direktīvu. Tad atbilstoši direktīvai Komisija, kuru
atbalstīs dalībvalstis, reizi divos gados Padomei un Eiropas Parlamentam
ziņos par gūtajiem panākumiem cīņā pret cilvēku tirdzniecību. Pirmajā
ziņojumā, ko sniegs 2014. gadā, iekļaus šā paziņojuma pirmo novērtējumu. Visbeidzot, 2016. gada ziņojumā tiks novērtēta
valstu tiesību aktu ietekme, ar kuriem noteikts, ka izmantot pakalpojumus,
kuros ir iesaistīta cilvēku tirdzniecība, ir noziedzīgs nodarījums. Ja
nepieciešams, ziņojumā ietvers atbilstīgus priekšlikumus. Ņemot vērā šajā paziņojumā izklāstītos
pasākumus, neoficiālajam ES valstu ziņotāju vai līdzvērtīgu mehānismu tīklam
būs nozīmīga loma šo pasākumu uzraudzībā un novērtēšanā. Tiks ņemti vērā
ziņojumi, ko valstu ziņotāji vai līdzvērtīgi mehānismi sniedz dalībvalstīs. Komisija
valstu ziņotājiem vai līdzvērtīgiem mehānismiem noteikti iesaka ziņojumu
izstrādāšanas gaitā apspriesties ar pilsonisko sabiedrību. Nodrošinot, lai šai Stratēģijai cilvēku
tirdzniecības izskaušanai 2012.-2016. gadā būtu iecerētie rezultāti, liela
nozīme būs finansējumam un visu šajā paziņojumā minēto iesaistīto pušu
līdzdalībai. Darbību
pārskats saskaņā ar ES Stratēģiju cilvēku tirdzniecības izskaušanai 2012.-2016. gadā PRIORITĀTES UN DARBĪBAS || ATBILDĪGIE || LAIKS A. PRIORITĀTE: Cilvēku tirdzniecības upuru identifikācija, aizsardzība un palīdzība tiem Valstu konsultēšanas mehānismu izveidošana || Dalībvalstis/Komisija || 2012 Pamatnostādnes par upuru aizsardzību || Komisija || 2015 ES pārrobežu konsultēšanas mehānisma paraugmodelis || Komisija || 2015 Pamatnostādnes cilvēku tirdzniecības upuru sekmīgākai identifikācijai || Komisija || 2014 Pamatnostādnes konsulārajiem dienestiem un robežsargiem cilvēku tirdzniecības upuru identifikācijai || Komisija || 2012 Pamatnostādnes par bērnu aizsardzības sistēmām || Komisija || 2014 Bērnu aizsardzības sistēmu pilnveidošana, lai nodrošinātu bērnu drošu atgriešanos un novērstu atkārtotu pakļaušanu cilvēku tirdzniecībai || Dalībvalstis || 2015 Paraugprakses modelis par bērnu tirdzniecības upuru aizbildņu un/vai pārstāvju lomu || Komisija/Pamattiesību aģentūra || 2014 Informācija par ES tiesību aktos noteiktajām tiesībām nodarbinātības un sociālajā jomā, cietušo un migrantu tiesībām || Komisija || 2013 Informācijas izplatīšana par valsts tiesību aktos noteiktajām tiesībām nodarbinātības un sociālajā jomā, cietušo un migrantu tiesībām || Dalībvalstis/Komisija || 2014 Prioritātes un darbĪbas || ATBILDĪGIE || LAIKS || B. PRIORITĀTE: Cilvēku tirdzniecības novēršanas izvēršana Pētījums par cilvēku tirdzniecības upuru sniegto pakalpojumu mazināšanu || Komisija || 2013 Eiropas Uzņēmēju koalīcijas pret cilvēku tirdzniecību izveidošana || Komisija || 2014 Paraugmodeļi un pamatnostādnes par pieprasījuma mazināšanu || Komisija/Eiropas Uzņēmēju koalīcija || 2016 Dažādu iesaistīto pušu veikto novēršanas iniciatīvu analīze || Komisija || 2013 ES mēroga izpratnes vairošanas pasākumi, īpaši koncentrējoties uz konkrētām neaizsargātām iedzīvotāju grupām || Komisija || 2014 PRIORITĀTES UN DARBĪBAS || ATBILDĪGIE || LAIKS C. PRIORITĀTE: Cilvēku tirdzniecības veicēju aktīvāka kriminālvajāšana Valstu daudznozaru tiesībaizsardzības vienību izveidošana cilvēku tirdzniecības apkarošanas jautājumos || Dalībvalstis || Pastāvīgi Aktīva cilvēku tirdzniecības gadījumu finanšu izmeklēšana un sadarbība ar ES aģentūrām || Dalībvalstis || 2013 Dalībvalstu sniegtās informācijas analīze par cilvēku tirdzniecības gadījumu finanšu izmeklēšanu || Eiropols/Dalībvalstis || 2015 Kopējas izmeklēšanas grupas || Dalībvalstis/ES aģentūras || Pastāvīgi ES aģentūru darbības pilnīga izmantošana || Dalībvalstis/ES aģentūras || Pastāvīgi Eurojust rīcības plāna cilvēku tirdzniecības apkarošanai īstenošana || Eurojust/Dalībvalstis || 2013 Reģionālā sadarbība attiecībā uz cilvēku tirdzniecību uz ES no austrumiem || Komisija || 2012 Prioritātes un DARBĪBAS || ATBILDĪGIE || LAIKS D. PRIORITĀTE: Galveno iesaistīto pušu ciešāka koordinācija un sadarbība un politikas saskaņotība ES tieslietu un iekšlietu aģentūru parakstītās kopīgās deklarācijas īstenošanas koordinācija un uzraudzība || Komisija || Pastāvīgi ES mēroga koordinācijas mehānisma pilnveidošana neoficiālā ES valstu ziņotāju vai līdzvērtīgu mehānismu tīkla atbalstam || Komisija/Dalībvalstis || 2013 Iespējama sadarbības mehānismu izveidošana ES delegācijās, kuras atrodas prioritārajās trešās valstīs un reģionos || Komisija/EĀDD/Dalībvalstis || 2013 Partnerību ar starptautiskajām organizācijām pilnveidošana un oficiāla noformēšana || Komisija/Starptautiskās organizācijas/EĀDD || Pastāvīgi Cilvēku tirdzniecības jautājuma ietveršana cilvēktiesību klauzulās || Komisija/EĀDD || Pastāvīgi Projektu, kas saistīti ar cilvēku tirdzniecības apkarošanu trešās valstīs un reģionos, finansēšana || Komisija/EĀDD || Pastāvīgi ES pilsoniskās sabiedrības organizāciju un pakalpojumu sniedzēju platforma || Komisija || 2013 ES finansēto projektu, kas saistīti ar cilvēku tirdzniecības apkarošanu, pārskats || Komisija || 2014 Metodiskais līdzeklis pamattiesību novērtējumam cilvēku tirdzniecības apkarošanas politikā un ar to saistītajos pasākumos || Komisija/Pamattiesību aģentūra || 2014 Atbalsts dalībvalstīm, ieviešot novērtējuma metodisko līdzekli || Komisija/Dalībvalstis || Pastāvīgi Mācību izvēršana, koncentrējoties uz tiesu iestādēm un amatpersonām, kas veic pārrobežu sadarbību tiesībaizsardzības jomā || Dalībvalstis/ES aģentūras/Dalībvalstis || 2012 Politikas saskanības uzlabošana, izmantojot mācību programmas || Komisija/Dalībvalstis || Pastāvīgi Prioritātes un DARBĪBAS || ATBILDĪGIE || LAIKS || E. PRIORITĀTE: Plašāka izpratne par cilvēku tirdzniecības mainīgajām tendencēm un to efektīvs risinājums ES mēroga sistēma pēc vecuma un dzimuma rādītājiem iedalītu datu vākšanai un publicēšanai || Komisija/Dalībvalstis || 2012 Salīdzināmi un ticami dati turpmākās iniciatīvas ietvaros par 2011. gadu un 2012. gadu || Komisija/Dalībvalstis/Valstu ziņotāji || 2014 Pētījums par cilvēku tirdzniecības dzimumu dimensiju || Komisija || 2013 Pētījums par cilvēku tirdzniecības augsta riska grupām || Komisija || 2014 Pētījums par vervēšanu interneta vidē un sociālajos tīklos || Komisija/Dalībvalstis || 2014 Tiesu prakses pētījums par cilvēku tirdzniecību darba ekspluatācijas nolūkos || Komisija/Dalībvalstis || 2013 Valsts iestādēm paredzēts paraugprakses metodiskais līdzeklis par pagaidu darba aģentūru un starpniekaģentūru darbības uzraudzību || Eurofound/Komisija || 2015 Sadarbība ar darba, sociālajiem, veselības, darba drošības un zvejas inspektoriem || Komisija || 2013 [1] Cilvēku tirdzniecība atšķiras no cilvēku kontrabandas
(migrācijas sekmēšanas), jo tā ir saistīta ar vardarbības pielietošanu un
ekspluatāciju, un robežas šķērsošana vai fiziska transportēšana nav tās obligāta
pazīme. [2] Starptautiskā Darba organizācija (SDO), "SDO
2012. gada dati par cilvēku tirdzniecību pasaulē", 2012. gada
jūnijs. Ziņojumā ir norādīts, ka cilvēku tirdzniecību var uzskatīt par
piespiedu darbu, līdz ar to aplēses pilnībā aptver cilvēku tirdzniecību darba
ekspluatācijas un seksuālas izmantošanas nolūkiem (13. lpp.). [3] Aprēķināts, ka kopējā ikgada peļņa no visa cilvēku
tirdzniecības ietvaros veiktā piespiedu darba ir 31,6 miljardi ASV dolāru.
49% no šīs summas jeb 15,5 miljardi ASV dolāru tiek gūti
industrializēto valstu ekonomikā (skatīt Patrick Belser, "Piespiedu
darbs un cilvēku tirdzniecība: peļņas aprēķins", darba dokuments, Ženēva,
Starptautiskais Darba birojs, 2005). [4] "Noziegumu globalizācija: pārnacionālās organizētās noziedzības riska novērtējums", UNODC,
2010. gads. [5] Statistikas dati sniedz vispārēju pārskatu, pamatojoties
uz visu 27 dalībvalstu sniegtajām atbildēm par 2008.-2010. gadu. [6] Paziņojums par sieviešu tirdzniecību seksuālās
izmantošanas nolūkiem (COM(96) 567 galīgā redakcija), Paziņojums par
cīņu pret cilvēku tirdzniecību: integrēta pieeja un priekšlikumi rīcības plānam
(COM(2005) 514 galīgā redakcija), ES Plāns par labāko praksi,
standartiem un procedūrām cilvēku tirdzniecības apkarošanai un novēršanai,
(2005/C 311/01) un Komisijas darba dokuments par ES plāna īstenošanas
novērtējumu un uzraudzību (COM(2008) 657 galīgā redakcija). [7] Direktīva 2011/36/ES par cilvēku tirdzniecības novēršanu
un apkarošanu un cietušo aizsardzību, OV 15.4.2011., L 101. [8] Priekšlikums direktīvai, ar ko nosaka cietušo tiesības
(COM(2011) 275 galīgā redakcija), pasākumi saistībā ar vardarbību
pret sievietēm, kuru būtiski elementi ir dzimumu vienlīdzība un diskriminācijas
aizliegums; ES plāns par bērnu tiesībām (COM(2011) 0060 galīgā
redakcija); Rīcības plāns par nepavadītiem nepilngadīgiem
(COM(2010) 213 galīgā redakcija); Direktīva 2009/52/EK, ar ko nosaka
sankcijas pret darba devējiem, kas apzināti nodarbina trešo valstu
valstspiederīgos, kuri dalībvalstīs uzturas nelikumīgi; priekšlikums direktīvai
par trešo valstu valstspiederīgo sezonas nodarbinātību
(COM(2010) 379 galīgā redakcija). [9] Paziņojums " ES iekšējās drošības stratēģija
darbībā – pieci soļi pretim drošākai Eiropai”, COM(2010) 673 galīgā
redakcija. [10] Paziņojums "Vispārējā pieeja migrācijai un
mobilitātei" (COM(2011) 743 galīga redakcija). [11] 2009. gada 19. novembra dokuments 11450/5/09 REV 5, un
2011. gada 4. jūlija dokuments 9501/3/11 REV 3. [12] Jo īpaši cilvēktiesību dialogu ietvaros, kas norit ar vairāk nekā
40 valstīm visā pasaulē, un dialogos par migrāciju un mobilitāti, kuri
veido septiņus reģionāla rakstura procesus, kas aptver vairāk nekā simts
valstis, un vairāk nekā divdesmit divpusējus procesus. [13] Koordinatora uzdevumos ietilpst apmierināt steidzamo vajadzību
nodrošināt saskaņotu un koordinētu stratēģisko plānošanu ES mērogā un ar
starptautiskajām organizācijām un trešām valstīm, lai cilvēku tirdzniecības
problēmu risinātu visaptverošā veidā. [14] http://ec.europa.eu/anti-trafficking/index. [15] Protokols par cilvēku, it īpaši sieviešu un bērnu, tirdzniecības
novēršanu, apkarošanu un sodīšanu par to, kurš papildina Apvienoto Nāciju
Organizācijas Konvenciju pret pārnacionālo organizēto noziedzību, Līgumu
sērija, 2237. sējums, 319. lpp.; Konvencija par cīņu pret cilvēku tirdzniecību (CETS Nr. 197),
Eiropas Padome, Varšava, 2005. gada 16. maijs. [16] ANO Konvencija par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu,
Ņujorka, 1979. gada 18. decembris, Līgumu sērija,
1249. sējums, 13. lpp.; ANO Konvencija par bērnu tiesībām,
1989. gada 20. novembris, Apvienoto Nāciju Organizācija, Līgumu
sērija, 1577. sējums, 3. lpp.; Starptautiskās Darba organizācijas
(SDO) Konvencija par piespiedu darbu, 1930 (Nr. 29); SDO Konvencija
par piespiedu darba izskaušanu, 1957 (Nr. 105); SDO Bērnu darba
ļaunāko formu konvencija, 1999 (Nr. 182) un SDO Konvencija par
mājkalpotāju tiesībām, 2011 (Nr. 189). [17] Eiropas Cilvēktiesību tiesa, Rantsev pret Kipru un Krieviju,
Pieteikums Nr. 25965/04, 2010. gada 10. maija spriedums
(galīgs). [18] Ekspertu grupa Komisiju konsultē par politiku un tiesību aktiem; tās pamatā ir Komisijas lēmumi, no kuriem
jaunākais ir publicēts OV L 207, 12.8.2011., 14. lpp. [19] Dokuments 15358/10 COSI 69. [20] IOM, "Atkārtotas pakļaušanas cilvēku
tirdzniecībai cēloņi un sekas: dati
no IOM Cilvēku tirdzniecības datu bāzes", 2010. gads. [21] Direktīva 2011/36/ES par cilvēku tirdzniecību un direktīva 2011/92/ES
par seksuālas vardarbības pret bērniem, bērnu seksuālas izmantošanas un bērnu
pornogrāfijas apkarošanu, un ar kuru aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2004/68/TI. [22] ES Ekspertu grupa attiecībā uz nepilngadīgajiem bez pavadības,
2011. gada 21. jūnija sanāksme par bērnu bez pavadības aizbildnību. [23] Skatīt arī: Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra, "Bērnu
tirdzniecība ES – problēmas, perspektīvas un paraugprakse",
2009. gada jūlijs. [24] Šajā informācijā ietilpst tiesības, kas izriet no Direktīvas 2004/81/EK
par uzturēšanās atļaujām, kas izdotas tādiem trešo valstu valstspiederīgajiem,
kuri ir cilvēku tirdzniecības upuri. Šīs
direktīvas sniegtās iespējas pašlaik netiek pilnībā izmantotas, un konstatēts,
ka viena no galvenajām problēmām ir tā, ka cietušajiem trūkst informācijas par
viņu tiesībām. Komisija ir sākusi
pētījumu, lai analizētu pasākumus un programmas cilvēku tirdzniecības upuru
aizsardzībai, ko atbilstoši direktīvai pašlaik veic katrā dalībvalstī, nolūkā
izprast, vai pašreiz dalībvalstīs pastāvošā un zināmā mērā atšķirīgā kārtība ir
šķērslis, lai īstenotu saskanīgu un efektīvu pieeju cilvēku tirdzniecības apkarošanai. http://ec.europa.eu/anti-trafficking/index,
http://ec.europa.eu/immigration
un http://e-justice.europa.eu. [25] Piemēram, IOM kampaņu "Pērc ar atbildību", http://www.buyresponsibly.org. [26] Direktīvas 2011/36/ES par cilvēku tirdzniecību 23. pants. [27] Piemēram, ANO Narkotiku un noziedzības novēršanas biroja (UNODC)
kampaņa "Zilā sirds" (Blue Heart) vai Apvienotās Karalistes
kampaņa "Zilais acu aizsējs" (Blue Blindfold). [28] Vienībām būtu jādarbojas kā kontaktpunktiem tiesībaizsardzības iestādēm
citās valstīs ES un ārpus ES, un vienību ekspertiem būtu jāpiedalās sanāksmēs,
kurās tiekas Analīzes darba datņu grupa par cilvēku tirdzniecību, ar ES
politikas ciklu saistītās sanāksmēs un sanāksmēs, kurās tiekas cilvēku
tirdzniecībai veltītajā Eiropola kontaktu rokasgrāmatā minētie kontaktpunkti. [29] Starptautiskie standarti naudas atmazgāšanas un terorisma un ieroču
izplatīšanas apkarošanai, Finanšu darbības uzdevumu grupas ieteikumi, ESAO
Finanšu darbības uzdevumu grupa, 2012. gada februāris. [30] Eiropols, "ES organizētās noziedzības draudu novērtējums
2011. gadā". Šādas nozares
ir lauksaimniecība, būvdarbi, tekstilrūpniecība, veselības aprūpe, mājkalpotāju
pakalpojumi un seksuālie pakalpojumi, 19. lpp. [31] Šīs aģentūras ir CEPOL, Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EASO),
Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts (EIGE), Eiropols, Eurojust,
Pamattiesību aģentūra (FRA) un Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības
vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (FRONTEX); http://ec.europa.eu/anti-trafficking/entity.action?id=55a48066-dcf5-4e71-b191-cedcf0caa97a. [32] Komisijai ir dažādu veidu oficiālas partnerības sadarbībai ar ANO,
Eiropas Padomi, Starptautisko Migrācijas organizāciju, Eiropas Drošības un
sadarbības organizāciju, Pasaules Veselības organizāciju un Starptautisko Darba
organizāciju. Turpmāka sadarbība ar
šām organizācijām būs jo īpaši nozīmīga, lai apkarotu cilvēku tirdzniecību
orgānu izņemšanas nolūkiem. [33] Kopīgs paziņojums "Cilvēktiesības
un demokrātija – ES ārējās darbības svarīgākais elements",
COM(2011) 886 galīgā redakcija. [34] Informācija par lielāko daļu projektu ir pieejama Komisijas tīmekļa
vietnē par cilvēku tirdzniecības apkarošanu. [35] Stratēģija Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai Eiropas Savienībā,
COM(2010) 573 galīgā redakcija, 2010. gada 19. oktobris;
pieejama tīmekļa vietnē: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0573:FIN:LV:PDF. [36] Komisijas dienestu darba dokuments "Darbības pamatnostādnes par
pamattiesību ņemšanu vērā Komisijas ietekmes novērtējumos",
SEC(2011) 567 galīgā redakcija, 6.5.2011. [37] "The RighT Guide", http://ec.europa.eu/anti-trafficking/entity?id=7dbb0353-cb8a-4bcc-a3fa-34dfbe01bbca. [38] Paziņojums "Uzticēšanās veidošana tiesiskumam ES
mērogā: Eiropas tiesiskās apmācības jauna dimensija", COM
(2011) 551 galīgā redakcija. [39] CEPOL policijas amatpersonām piedāvā mācības par
cilvēku tirdzniecību, kā arī kopēju mācību programmu un e-mācību moduli. Frontex
ir izstrādājusi īpašu mācību rokasgrāmatu robežsargiem par cilvēku
tirdzniecību. Eiropas Patvēruma atbalsta biroja (ESAO) mācību līdzekļos,
piemēram, mācību moduļos un rokasgrāmatās, tiks ietverti instrumenti cilvēku
tirdzniecības upuru identifikācijai un konsultēšanai un attiecīga informācija. [40] Paziņojums "Noziedzības statistikas veidošana Eiropas
Savienībā – rīcības plāns 2011.–2015. gadam",
COM(2011) 713 galīgā redakcija. [41] Tā apzīmē bērnus, kuru vecāki strādā citā dalībvalstī un
bērnus atstāj savā izcelsmes valstī. [42] Ņemot vērā pētījumus par šo jautājumu, piemēram, Pētījumu
par bērnu ubagošanas tipiem ES un politikas pasākumiem,
JLS/2009/ISEC/PR/008-F2. [43] Skatīt Eiropas Padomes pētījumu par interneta ļaunprātīgu
izmantošanu cilvēku tirdzniecības upuru vervēšanai, 2007. [44] Paziņojums "Veicināt pienācīgas kvalitātes
nodarbinātību visiem – ES ieguldījums nolūkā īstenot programmu pienācīgas
kvalitātes nodarbinātībai pasaulē”, COM(2006) 249 galīgā redakcija. [45] Mērķis ir, cik vien iespējams, izmantot cilvēku
tirdzniecības jomā pastāvošos ziņošanas mehānismus, piemēram, ziņošanu
atbilstoši ES politikas ciklam organizētas un smagas noziedzības apkarošanai un
Eiropas Padomes Ekspertu darbības grupas pret cilvēku tirdzniecību (GRETA)
ziņojumus.