EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52008IP0476
Lamfalussy follow-up — Future Structure of Supervision European Parliament resolution of 9 October 2008 with recommendations to the Commission on Lamfalussy follow-up: future structure of supervision (2008/2148(INI))#ANNEX TO THE RESOLUTION DETAILED RECOMMENDATIONS ON THE CONTENT OF THE PROPOSAL(S) REQUESTED
Lamfalussy procesa turpinājums — uzraudzības struktūra nākotnē Eiropas Parlamenta 2008. gada 9. oktobra rezolūcija ar ieteikumiem Komisijai par Lamfalussy procesa turpinājumu — uzraudzības struktūra nākotnē (2008/2148(INI))
REZOLŪCIJAS PIELIKUMS SĪKI IZSTRĀDĀTI IETEIKUMI PAR PIEPRASĪTĀ PRIEKŠLIKUMA SATURU
Lamfalussy procesa turpinājums — uzraudzības struktūra nākotnē Eiropas Parlamenta 2008. gada 9. oktobra rezolūcija ar ieteikumiem Komisijai par Lamfalussy procesa turpinājumu — uzraudzības struktūra nākotnē (2008/2148(INI))
REZOLŪCIJAS PIELIKUMS SĪKI IZSTRĀDĀTI IETEIKUMI PAR PIEPRASĪTĀ PRIEKŠLIKUMA SATURU
OV C 9E, 15.1.2010, p. 48–56
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
15.1.2010 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 9/48 |
Ceturtdiena, 2008. gada 9. oktobris
Lamfalussy procesa turpinājums — uzraudzības struktūra nākotnē
P6_TA(2008)0476
Eiropas Parlamenta 2008. gada 9. oktobra rezolūcija ar ieteikumiem Komisijai par Lamfalussy procesa turpinājumu — uzraudzības struktūra nākotnē (2008/2148(INI))
2010/C 9 E/09
Eiropas Parlaments,
ņemot vērā Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturto direktīvu 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (1),
ņemot vērā Padomes 1983. gada 13. jūnija Septīto direktīvu 83/349/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (2),
ņemot vērā Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīvu 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (3),
ņemot vērā Padomes 1991. gada 19. decembra Direktīvu 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (4),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. maija Direktīvu 94/19/EK par noguldījumu garantiju sistēmām (5),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīvu 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju (6),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos (7),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem (8),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīvu 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū (9),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu (pārstrādāta versija) (10),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/49/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (pārstrādāta versija) (11),
ņemot vērā grozīto Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (pārstrādāta redakcija) (COM(2008)0119),
ņemot vērā Komisijas 2004. gada 27. septembra paziņojumu par korporatīvās un finansiāli ļaunprātīgas darbības nepieļaušanu un apkarošanu (COM(2004)0611),
ņemot vērā Komisijas 2004. gada 14. decembra Ieteikumu 2004/913/EK, ar ko veicina atbilstošu režīmu biržas sarakstā iekļautu sabiedrību direktoru atlīdzībai (12),
ņemot vērā Parlamenta 2007. gada 11. jūlija rezolūciju par finanšu pakalpojumu politiku laikposmā no 2005. līdz 2010. gadam — Baltā grāmata (13), 2006. gada 4. jūlija rezolūciju par turpmāku konsolidāciju finanšu pakalpojumu nozarē (14), 2005. gada 28. aprīļa rezolūciju par pašreizējo stāvokli ES finanšu tirgu integrēšanas jomā (15) un 2002. gada 21. novembra rezolūciju par pienācīgas uzraudzības noteikumiem Eiropas Savienībā (16),
ņemot vērā Finansiālās stabilitātes foruma 2008. gada 7. aprīļa ziņojumu par tirgus situācijas un institucionālās elastības uzlabošanu,
ņemot vērā Padomes 2008. gada 14. maijā pieņemtos secinājumus par ES uzraudzības sistēmas un finansiālās stabilitātes noteikumiem un Padomes secinājumus par saistītiem jautājumiem pēc sanāksmēm, kas notika 2008. gada 3. jūnijā, 2007. gada 4. decembrī un 2007. gada 9. oktobrī,
ņemot vērā EK līguma 192. panta otro daļu,
ņemot vērā Reglamenta 39. un 45. pantu,
ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu (A6-0359/2008),
A. |
tā kā notiek Direktīvu 2006/48/EK un 2006/49/EK pārskatīšana un tiek gaidīts priekšlikums par kredītvērtējuma aģentūrām; |
B. |
tā kā Komisija nav ņēmusi vērā Parlamenta iepriekšējos pieprasījumus, tostarp tos, kas iekļauti iepriekš minētajās rezolūcijās, un tā kā ieteikumi, kā uzlabot finanšu tirgu uzraudzību, ir iekļauti pielikumā; |
C. |
tā kā finanšu uzraudzība ir atpalikusi no tirgus integrācijas un finanšu tirgu vispārējās attīstības, kas pieprasa spēkā esošā regulējuma un uzraudzības sistēmu atjaunināšanu, lai labāk pārvaldītu sistēmiskos riskus, nodrošinātu finanšu stabilitāti, sasniegtu ES mērķus un palīdzētu īstenot finanšu vispārēju pārvaldību; |
D. |
tā kā jebkuram Parlamenta likumdošanas ierosinājumam ir jāpamatojas uz kādu no principiem un pielikumā izklāstītajiem ieteikumiem jābūt izstrādātiem, apspriežoties ar uzraudzības iestādēm, finanšu tirgu dalībniekiem un citām attiecīgajām institūcijām; |
E. |
tā kā veidojas aizvien vairāk Viseiropas struktūru, kuras darbojas vairākās dalībvalstīs; tā kā daudzu valsts iestāžu vienotas darbības rezultātā process ir kļuvis komplicētāks un vairs nav skaidri nošķirtas atbildības, it īpaši par makrolīmeņa uzraudzību un krīžu pārvaldību; |
F. |
tā kā pašreizējā finanšu krīze, kuru sāka ASV augsta riska hipotekārie kredīti un no tiem atvasināti pakalpojumi, ir izplatījusies pa visu pasauli, jo tirgi top aizvien integrētāki, kas aizvien pārliecinošāk norāda, ka spēkā esošais tirgus regulējums un uzraudzība nav pietiekami saskanīgi nedz ES, nedz starptautiskā līmenī; tā kā tādēļ finanšu tirgus regulējuma un uzraudzības reforma ir vērtējama atzinīgi; |
G. |
tā kā šī krīze ir novedusi pie kreditēšanas samazinājuma, kas nozīmē augstākas kredītu cenas daudziem tirgus dalībniekiem; tā kā pašreizējais satricinājums finanšu tirgos ir negatīvi ietekmējis ekonomikas izaugsmi un nodarbinātību; |
H. |
tā kā kapitāla tirgu starpniecība un jauni finanšu instrumenti ir nodrošinājuši ieguvumus, bet globālā līmenī radījuši arī jaunus sistēmiska riska avotus; |
I. |
tā kā “aizdevumu tālākpārdošanas” modelis ir veicinājis konkurenci un sadalījis risku; tā kā minētais modelis tomēr ir vājinājis stimulus novērtēt un uzraudzīt risku un ir veicinājis bezrūpību darījumos; |
J. |
tā kā nepienācīga darbība, piemēram, riska neatbilstīga pārvaldība, bezatbildīga aizdevumu izsniegšana, pārmērīgs parāds (finanšu svira), bezrūpīga rīcība un pēkšņa skaidras naudas līdzekļu izņemšana rada ievērojamu risku finanšu iestādēm un var apdraudēt finanšu stabilitāti; |
K. |
tā kā tādu novatorisku metožu dēļ, ko izstrādāja, lai mazinātu risku mikrolīmenī, un kas bija atbilstīgas regulējuma prasībām, varētu veidoties riska koncentrācija un sistēmisks risks; |
L. |
tā kā jānovērš kaitīga regulatīvā patvaļa; |
M. |
tā kā banku darbība Eiropā aizvien vairāk iegūst pārrobežu raksturu un pieaug nepieciešamība saskaņoti vērsties pret nelabvēlīgiem triecieniem, kā arī efektīvi risināt jautājumus, kas saistīti ar sistēmiskiem riskiem, ir pēc iespējas jāsamazina dalībvalstu režīmu atšķirības; tā kā nepieciešams veikt turpmākus pētījumus papildus pētījumiem, ko šajā jomā jau veikusi Komisija, un pēc iespējas drīzāk izdarīt grozījumus Direktīvā 94/19/EK, lai visā Eiropas Savienībā nodrošinātu vienādu banku noguldījumu aizsardzības līmeni, saglabātu finansiālo stabilitāti un noguldītāju uzticību, un izvairītos no konkurences traucējumiem; |
N. |
tā kā jānodrošina atbilstīgs pārredzamības līmenis sabiedrībai, investoriem un uzraudzības iestādēm; |
O. |
tā kā kompensācijas shēmām, kuras atspoguļo individuālu un korporatīvu veikumu, nav jāatlīdzina pārmērīga īstermiņa riska uzņemšanās uz nepieciešamā ilgtermiņa veikuma un piesardzības rēķina; |
P. |
tā kā ir jārisina un jāuzrauga interešu konflikti, ko var radīt uzņēmējdarbības modelis, kuru izmanto finanšu iestādes, kredītvērtējuma aģentūras, kā arī revīzijas un juridisko pakalpojumu uzņēmējsabiedrības; |
Q. |
tā kā kredītvērtējuma aģentūru neveiksmes attiecībā uz sarežģītiem strukturētiem finanšu produktiem un tirgus dalībnieku maldīgais priekšstats par kredītvērtējumiem radīja būtiskas negatīvas ārējās sekas un neskaidrību tirgū; tā kā ir jāpārskata kredītvērtējuma aģentūru procedūras; |
R. |
tā kā kredītvērtējuma aģentūru piedāvātie pašregulācijas risinājumi vēl nav pārbaudīti un ar tiem, iespējams, nepietiek, lai šīs aģentūras spētu būt galvenais finanšu sistēmas elements; |
S. |
tā kā kopumā noderīgajai tirgus integrācijai papildus jāīsteno pienācīgi integrēta pieeja uzraudzībai, izvairoties arī no nevajadzīgas birokrātijas un darbojoties saskaņā ar labākas likumdošanas politiku; |
T. |
tā kā Komisijai jāveic likumdošanas priekšlikuma vispārējs ietekmes novērtējums; |
U. |
tā kā ES ir nepieciešams konsekventāks, efektīvāks, pareizi īstenots, bet ne pārlieku apgrūtinošs regulējums un uzraudzība, lai samazinātu finanšu krīzes risku nākotnē un nodrošinātu vienlīdzīgus apstākļus pārrobežu konkurencei un visiem tirgus dalībniekiem; tā kā Eiropas Savienībai vajadzētu būt līderei starptautiskā mērogā un tai būtu jāstiprina sava regulējuma un uzraudzības konsekventa īstenošana un konverģence; |
V. |
tā kā ir vajadzīga vispārēja pašreizējā ES regulējuma un uzraudzības noteikumu pārskatīšana un pasākumi, lai uzlabotu globālo uzraudzības sadarbību, kas attiecas uz kapitāla atbilstības regulējumu, pārredzamību un pārvaldību, kuri ir galvenie priekšnosacījumi efektīviem un saskaņotiem regulatīvajiem un uzraudzības noteikumiem; |
W. |
tā kā uzraudzības veids ir jāpielāgo uzņēmējdarbības specifikai un tiem uzņēmējdarbības aspektiem, kas jau tiek regulēti; tā kā finanšu tirgus uzraudzībai un konkrētu finanšu iestāžu uzraudzībai ir atšķirīgi mērķi; |
X. |
tā kā priekšlikumos ir jāņem vērā “Maksātspēja II” direktīvas priekšlikuma apspriešanas process, kā arī Direktīvu 2006/48/EK un 2006/49/EK pārskatīšana; |
Y. |
tā kā, īstenojot sadarbību uzraudzības jomā, ir jāņem vērā trešo valstu dimensija saistībā ar starptautisku grupējumu uzraudzību, jo vairums, ja ne visi, lielie finanšu grupējumi Eiropas Savienībā cita starpā pārstāv arī trešo valstu intereses; |
Z. |
tā kā atbilstīgi Padomes 2008. gada 3. jūnija, 2007. gada 4. decembra un 2007. gada 9. oktobra secinājumiem jau tiek izstrādāta plaša darba programma, lai mērķtiecīgi uzlabotu ES uzraudzības iestāžu sadarbību; tā kā ES un citur pasaulē tiek sagatavotas apjomīgas darba programmas, lai izprastu tirgus satricinājuma cēloņus un uz to atbilstīgi reaģētu; |
AA. |
tā kā līdz 2008. gada rudenim jāizveido viedo grupa, kurā sadarbotos dažādas ieinteresētās personas, kā uzraudzības iestādes, regulatori, nozares pārstāvji, un kura izstrādātu uzraudzības redzējumu ilgākam laikposmam; tā kā šai grupai jāuzdod izstrādāt projektu un ceļvedi kardinālākai ilgtermiņa reformai ar mērķi nodrošināt pilnīgu institucionālo integrāciju; tā kā līdzās finanšu uzraudzības projektēšanai grupai jāpievēršas arī tādiem ar integrētu finanšu un uzraudzības sistēmu saistītiem aspektiem kā vienots finanšu uzraudzības noteikumu krājums, noguldījumu garantiju sistēma un kopējs maksātnespējas režīms, |
1. |
prasa Komisijai, pamatojoties uz EK līguma 44. pantu, 47. panta 2. punktu, 55. pantu, 95. pantu, 105. panta 6. punktu, 202. pantu, 211. pantu vai 308. pantu, līdz 2008. gada 31. decembrim iesniegt Parlamentam likumdošanas priekšlikumu vai priekšlikumus par jautājumiem, kas risināti turpmāk tekstā minētajos sīki izstrādātajos ieteikumos; |
2. |
apstiprina, ka šajos ieteikumos ievērots subsidiaritātes princips un pilsoņu pamattiesības; |
3. |
uzskata, ka attiecīgā gadījumā priekšlikuma vai priekšlikumu finansiālās sekas ir jāsedz no ES budžeta dotācijām; |
4. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju, kā arī pievienotos detalizētos ieteikumus Komisijai un Padomei, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. |
(1) OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.
(2) OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.
(3) OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.
(4) OV L 374, 31.12.1991., 7. lpp.
(5) OV L 135, 31.5.1994., 5. lpp.
(6) OV L 125, 5.5.2001., 15. lpp.
(7) OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.
(8) OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.
(9) OV L 390, 31.12.2004., 38. lpp.
(10) OV L 177, 30.6.2006., 1. lpp.
(11) OV L 177, 30.6.2006., 201. lpp.
(12) OV L 385, 29.12.2004., 55. lpp.
(13) OV C 175 E, 10.7.2008., 392. lpp.
(14) OV C 303 E, 13.12.2006., 110. lpp.
(15) OV C 45 E, 23.2.2006., 140. lpp.
(16) OV C 25 E, 29.1.2004., 394. lpp.
Ceturtdiena, 2008. gada 9. oktobris
REZOLŪCIJAS PIELIKUMS
SĪKI IZSTRĀDĀTI IETEIKUMI PAR PIEPRASĪTĀ PRIEKŠLIKUMA SATURU
1. 1. ieteikums — efektīvu regulējošo un uzraudzības pasākumu priekšnosacījumi
Eiropas Parlaments uzskata, ka tiesību aktam (-iem), ko pieņems, jāregulē šādi elementi.
1.1. Pasākumi ES finanšu pakalpojumu tiesiskā regulējuma uzlabošanai
Kapitāla atbilstības regulējumam, jo īpaši:
a) |
jāpārskata kapitāla prasību normatīvi, konsekventi un attiecīgā gadījumā pretcikliski nosakot stingrākus riska pārvaldības, likviditātes un pakļaušanas riskam noteikumus uzņēmumiem, kuri darbojas finanšu tirgos, un jānodrošina atbilstīgas kapitāla prasības visiem uzņēmumiem, kuri darbojas finanšu tirgos, vienlaikus ņemot vērā sistēmisko risku; |
b) |
jāveicina kapitāla atbilstības regulējuma elastība, lai spētu reaģēt uz finanšu tirgus traucējumiem, tomēr respektējot valsts iestāžu kompetenci; |
c) |
jānodrošina, ka noteikumi ir iespēju robežās pretcikliski; |
d) |
jāreformē regulējums, lai uzlabotu riska pārvaldību; jānodrošina matemātisko modeļu atbilstība un attiecīgā gadījumā stresa testēšana jāveic biežāk un jāizvēlas vairāk scenāriju; |
e) |
jānodrošina atbilstīgas kapitāla prasības sarežģītiem finanšu produktiem un no tiem atvasinātiem instrumentiem; |
f) |
jānodrošina ārpusbilances datu, strukturētu ieguldījumu instrumentu (SII) un jebkādu likviditātes palīdzības pasākumu atklātība un jāpieprasa pienācīgs to radīto risku novērtējums, lai tirgus dalībnieki zinātu, ka šādi instrumenti pastāv un kā tie darbojas. |
1.2. Pasākumi pārredzamības uzlabošanai:
a) |
pārvēršana vērtspapīros: jāsekmē pārredzamība, skaidrība un tas, ka tiek sniegti dati par sarežģītiem finanšu produktiem un pārvēršanas vērtspapīros procesu, ņemot vērā nozares iniciatīvas šajā jomā; jānodrošina, lai pārvēršanas vērtspapīros un kredītvērtēšanas procesa rezultātā nepamatoti nepalielinātos ar vērtspapīriem nodrošinātā produkta kopējā vērtība, pārsniedzot pakārtoto aktīvu vērtību; |
b) |
sarežģīti finanšu produkti (SFP): jānodrošina, lai kredītvērtējuma aģentūras izmanto konsekventu un atbilstošu terminoloģiju, kas paskaidro, kā šādi finanšu produkti atšķiras, it īpaši nepastāvības, sarežģītības un reakcijas uz tirgus saspīlējumiem ziņā, vienlaikus ņemot vērā, ka ieguldītājiem ir jāizstrādā kārtība strukturētu produktu kvalitātes novērtēšanai, nepaļaujoties tikai uz kredītvērtējumu; |
c) |
grāmatvedības noteikumi, vērtējums un cenas:
|
d) |
neregulēti tirgi: jāuzlabo ārpusbiržas tirgu pārredzamība attiecībā uz to likviditāti, jāpievēršas nozīmīgiem sistēmiskā riska avotiem (t. i., darījuma partneru koncentrācijas riskam) un attiecīgā gadījumā jāmudina tirgus dalībnieki tīrvērtes iestādēs veikt ārpusbiržas tirdzniecības darījumu tīrvērti. |
1.3. Pārvaldības pasākumi:
a) |
vērtspapīri: jāpieprasa aizdevumu izsniedzējiem novērtēt un uzraudzīt risku, kā arī nodrošināt parāda vai hipotēkas nodrošinātu vērtspapīru pārredzamību, lai ļautu investoriem rīkoties ar pienācīgu rūpību; |
b) |
atlīdzības shēmas: jānodrošina, lai finanšu iestādes atklātu savu atlīdzības politiku, tostarp akciju iegādes iespējas, it īpaši atlīdzību un kompensāciju paketes direktoriem; jānodrošina, ka finanšu pārskatos var skaidri noteikt visus darījumus, kuros iesaistīta vadība; jānodrošina, ka uzraudzības iestādes riska pārvaldības novērtējumos novērtē atlīdzību, piemaksu shēmu un nodokļu ietekmi, lai nodrošinātu, ka tajos ir paredzēti līdzsvaroti stimuli un ka tie nemudina uzņemties pārmērīgu risku; |
c) |
uzņēmumu atbildības režīms: jānodrošina atbildības režīms, saskaņā ar kuru piemēro atbilstošus sodus un citas sankcijas par finanšu pakalpojumu tiesību aktu pārkāpumiem, dodot iespēju finanšu iestāžu atbildīgos darbiniekus atlaist no amata vai liegt viņiem strādāt visās vai konkrētās finanšu nozares jomās, ja viņi nepilda pienākumus vai veic nelikumīgu tirdzniecību; |
d) |
kredītvērtējuma aģentūras: jāveic pasākumi, piemēram, jārisina interešu konflikti, jāpievēršas kvalitātes nodrošināšanas sistēmām un uzraudzībai, ņemot vērā Finanšu stabilitātes foruma, Starptautiskās Vērtspapīru komisiju organizācijas, Eiropas Vērstpapīru regulatoru komitejas un Eiropas Vērtspapīru tirgu ekspertu grupas pārdomātos ieteikumus par iespējām uzlabot kredītvērtēšanu, kā arī attiecīgā gadījumā ņemot vērā revidentu gūto uzraudzības pieredzi; īpaša uzmanība jāpievērš novērtēšanas metožu, pieņēmumu un stresa testu pārredzamībai; uzraudzītājiem jāspēj pieprasīt aizdevumu izsniedzējam/kredītvērtējuma aģentūrai revīzijas liecības atbilstību un saņemt paziņojumu gadījumā, ja ir būtiskas šaubas par modeļiem; jānodrošina, ka kredītvērtējuma aģentūras sniedz izsmeļošāku informāciju par sarežģītu parāda produktu, ar hipotēku saistītu produktu un parasto parādu konkrētām īpašībām un ka kredītvērtējuma aģentūras piemēro diferencētus simbolus sarežģītu parāda produktu, ar hipotēku saistītu produktu un parasto parādu vērtējumam; jāveicina tas, lai kredītvērtējuma aģentūras garantē vairāk pārredzamības attiecībā uz metodēm un kritērijiem, kas piemērojami sarežģītu parāda produktu, ar hipotēku saistītu produktu un parasto parādu konkrētam kredītvērtējumam. |
2. 2. ieteikums — finanšu stabilitātes un sistēmisko risku novēršanas pasākumi
Eiropas Parlaments uzskata, ka tiesību aktam(-iem), ko pieņems, jāregulē šādi elementi:
a) |
Finanšu stabilitāte un sistēmiski riski: jāizveido datu bāzes, jāizstrādā iespējamie attīstības scenāriji, politikas virzieni saistībā ar makrolīmeņa uzraudzību un finanšu stabilitāti, kā arī agrīnā brīdinājuma sistēma un jānodrošina, ka Eiropas Centrālā banka (ECB), Eiropas Centrālo banku sistēma (ECBS) un ECBS Banku uzraudzības komiteja (BUK) aktīvi piedalās to ierosināšanā, izstrādē un īstenošanā; jānodrošina, ka ES uzraudzītāji un centrālās bankas ar BUK starpniecību sniedz ECB atbilstošu nepubliskotu un konfidenciālu atjauninātu mikrolīmeņa uzraudzības informāciju/datus, lai ECB varētu pildīt tās funkciju un novērst sistēmisko risku; |
b) |
ES krīzes novēršanas, pārvaldības un risināšanas noteikumi, jo īpaši:
|
c) |
jānodrošina, ka ES noteikumi par noguldījumu garantijām tiek nekavējoties pārskatīti, lai izvairītos no garantiju līmeņu atšķirībām dalībvalstīs, kas tā vietā, lai paaugstinātu drošību un noguldītāju uzticēšanos, varētu vēl vairāk pastiprināt svārstības un graut finansiālo stabilitāti; tiem būtu arī jāgarantē finanšu iestādēm līdzvērtīgus konkurences apstākļus; būtu jāgroza ES noteikumi par noguldījumu garantijām, lai veicinātu to ex-ante shēmu turpmāku pilnveidošanu, kuras finansē no finanšu iestāžu iemaksām; pieņemamā termiņā un arī pārrobežu situācijās ievērojami jāpaaugstina atmaksas līmenis un privātklientiem jānodrošina līdzekļu pieejamība finanšu iestādes neveiksmīgas darbības gadījumā; |
d) |
jāveicina līdzīgi noteikumi apdrošināšanas garantijām, apzinoties atšķirību starp apdrošināšanu un banku nozari; |
e) |
jānodrošina tirgus dažādība un jāmudina iestādes, kurām ir ilgtermiņa finansējums vai pasīvi, dažādot tirgu un likviditātes riskus. |
3. 3. ieteikums — uzraudzības regulējums
Eiropas Parlaments uzskata, ka ar tiesību aktu (-iem), ko pieņems, ir jācenšas regulēt, saskaņot, integrēt un pabeigt pašreizējo regulatīvo sistēmu, veicot šādas darbības.
3.1. Lielu pārrobežu finanšu grupu uzraudzība:
a) |
saskaņā ar regulu lielākajām pārrobežu finanšu grupām vai kontrolakciju sabiedrībām, kas darbojas ES, līdz 2008. gada 31. decembrim jāizveido uzraudzītāju kolēģijas; regulējumā jāiekļauj skaidri kritēriji to pārrobežu finanšu grupu vai kontrolakciju sabiedrību noteikšanai, kuriem uzraudzītāju kolēģijas būs obligātas; nozīmīgas trešo valstu līdzdalības gadījumā jāizvairās no atsevišķu paralēlu struktūru veidošanas un trešo valstu uzraudzītāji var tikt uzaicināti piedalīties, ciktāl tas ir saprātīgi un noderīgi; |
b) |
kolēģiju sastāvā būs to valsts uzraudzības iestāžu pārstāvji, kuras nodarbojas ar finanšu iestāžu uzraudzību; regulējumā jāiekļauj skaidri principi valsts uzraudzītājiem, kuri jāpārstāv obligātajās kolēģijās, ņemot vērā grupas tirgus lielumu dalībvalstī, pārrobežu operāciju apjomu, kā arī aktīvu apjomu un vērtību, lai atspoguļotu grupas darbību nozīmīgumu, nodrošinot, ka tiek pārstāvētas visas dalībvalstis, kurās darbojas mātesuzņēmums, saistītie uzņēmumi un nozīmīgas filiāles, kā arī ņemot vērā vajadzību iesaistīt trešo valstu uzraudzītājus, ciktāl tas ir saprātīgi un noderīgi; īpaša uzmanība jāpievērš problēmām, ar kurām saskaras uzraudzītāji valstīs, kurās strauji ceļas ekonomikas attīstības līmenis; lai nodrošinātu saskaņotu darbību, konsolidējošajam uzraudzītājam ir jābūt vienīgajam visu procesu vadītājam kolēģijā, t. i., tam jābūt finanšu grupas galvenajai kontaktpersonai un jānodrošina atbilstīga pienākumu un atbildības deleģēšana kolēģijā; |
c) |
kolēģijas parasti jāvada konsolidējošajam uzraudzītājam no tās dalībvalsts, kurā izveidota pārrobežu finanšu grupu vai kontrolakciju sabiedrību centrālā administrācija vai galvenais ES birojs; konsolidējošais uzraudzītājs nodrošinās telpas sekretariātam, kā arī lielāko daļu tā personāla; |
d) |
jānodrošina būtiskas informācijas vākšana, savstarpēja apmaiņa un piekļuve šai informācijai kolēģijas locekļiem un visiem iesaistītajiem uzraudzītājiem ES, kā arī atbalsta noteikumi, lai nodrošinātu maksimālu informācijas apmaiņu ar trešo valstu uzraudzītājiem; |
e) |
kolēģijas lems, attiecīgā gadījumā izmantojot kvalificēta balsu vairākuma sistēmu, atbilstīgi principiem un mērķiem, kas nodrošinās konsekvenci, godīgu un atbilstīgu attieksmi un līdzvērtīgus konkurences apstākļus. |
3.2. ES uzraudzības konfigurācija — Lamfalussy 3. līmeņa komitejas
a) |
līdz 2008. gada 31. decembrim regulējums nostiprinās un precizēs Lamfalussy 3. līmeņa komiteju statusu un atbildību, piešķirot 3. līmeņa komitejām funkcijām atbilstošu juridisko statusu, un koordinēs un saskaņos dažādu sektoru uzraudzības iestāžu darbību, precizēs to uzdevumus un nodrošinās piemērotu personālu un resursus; |
b) |
papildus konsultatīvajiem uzdevumiem Lamfalussy 3. līmeņa komitejām noteiks uzdevumu (un instrumentus un resursus) aktīvi nodrošināt un sekmēt uzraudzības konverģenci un vienlīdzīgus konkurences apstākļus ES tiesību aktu īstenošanas un piemērošanas jomā; valsts uzraudzības iestādēm jābūt ieinteresētām Lamfalussy 3. līmeņa komiteju uzdevumu un lēmumu izpildē; tas jāparedz valstu uzraudzības iestāžu pilnvarās, kurām jābūt savstarpēji labāk saskaņotām; |
c) |
Lamfalussy 3. līmeņa komitejām jāiesniedz gada darba plāns; Parlamentam, Padomei un Komisijai jāapstiprina komiteju gada darba plāni un ziņojumi; |
d) |
Lamfalussy 3. līmeņa komitejas var pieņemt lēmumus, izmantojot godīgu un atbilstošu kvalificēta balsu vairākuma sistēmu, kurā tiek ņemts vērā katras dalībvalsts finanšu sektora un IKP relatīvais apmērs, kā arī finanšu sektora sistēmiskā nozīme dalībvalstī; šī procedūra jāizmanto gan lēmumiem par uzraudzības konverģences jautājumiem, gan ieteikumiem Komisijai par likumdošanas un regulējuma jautājumiem; |
e) |
Lamfalussy 3. līmeņa komitejām:
|
f) |
Lamfalussy 3. līmeņa komiteju priekšsēdētājiem jāsatiekas regulāri, lai veicinātu sadarbību starp sektoriem un Lamfalussy 3. līmeņa trīs komiteju saskanīgu rīcību; izskatot strīdu pirmajā instancē, pēc iespējas jāizmanto starpniecība, kad abas strīda puses vienojas par starpnieku(-iem). Ja netiek panākta vienošanās, grupai, kas sastāv no Lamfalussy 3. līmeņa komiteju priekšsēdētājiem un neatkarīga priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka, jāpiešķir likumos noteiktās tiesības būt par starpnieku un, vajadzības gadījumā, tai jāiejaucas, lai atrisinātu konfliktus starp uzraudzītājiem kolēģiju sistēmā un nozares Lamfalussy 3. līmeņa komitejām. Komisijai jāizvirza šīs Lamfalussy 3. līmeņa komiteju koordinācijas grupas priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks un Parlamentam tie ir jāapstiprina uz pieciem gadiem; |
g) |
viņiem kopā
|
h) |
jāizveido uzraudzības struktūra, kas ir stabila un ilgtspējīga un nodrošina labāku starpnozaru un pārrobežu integrāciju un koordināciju. |
3.3. ES finanšu stabilitātes noteikumi
a) |
priekšlikums līdz 2008. gada 31. decembrim pieprasīs noteikumus finanšu stabilitātes uzraudzībai ES līmenī; ar šiem noteikumiem jānodrošina efektīva mikrolīmeņa un makrolīmeņa informācijas apkopošana un analīze, lai varētu savlaicīgi noteikt iespējamos finanšu stabilitātes riskus un integrētos globālajās darbībās finanšu stabilitātes jomā; šiem noteikumiem jāļauj ES uzraudzības iestādēm un centrālajām bankām nekavējoties reaģēt un sagatavot ātras reaģēšanas vienību krīžu situācijām, kurām ir sistēmiska ietekme uz Eiropas Savienību; |
b) |
uzraudzības noteikumu galvenajam mērķim ir jābūt horizontālo saikņu nostiprināšanai starp makroekonomikas un finanšu tirgu uzraudzību; šajā sakarībā ir jānostiprina ECB loma; jāizstrādā procedūras sadarbībai un informācijas apmaiņai starp Lamfalussy 3. līmeņa komitejām un ECBS/BUK; |
c) |
konkrētiem aplūkojamiem jautājumiem jāietver:
|