EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52004PC0486
Proposal for DIRECTIVES OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL Re-casting Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions and Council Directive 93/6/EEC of 15 March 1993 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions.
Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS išdėstančios nauja redakcija 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo ir 1993 m. kovo 15 d. Tarybos direktyvą 93/6/EEB dėl investicines paslaugas teikiančių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo
Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS išdėstančios nauja redakcija 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo ir 1993 m. kovo 15 d. Tarybos direktyvą 93/6/EEB dėl investicines paslaugas teikiančių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo
/* KOM/2004/0486 galutinis */
Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS išdėstančios nauja redakcija 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo ir 1993 m. kovo 15 d. Tarybos direktyvą 93/6/EEB dėl investicines paslaugas teikiančių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo /* KOM/2004/0486 galutinis */
LT || EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA Briuselis, 2004 7 14 KOM(2004) 486 galutinis 2004/0155 (COD)
2004/0159 (COD)
I tomas Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS išdėstančios nauja redakcija 2000
m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB dėl
kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo ir 1993 m. kovo 15
d. Tarybos direktyvą 93/6/EEB dėl investicines paslaugas
teikiančių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo
pakankamumo (pateikta Komisijos)
{SEK(2004) 921} AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. BENDROSIOS PASTABOS Bendra ES finansų rinka bus esminis
veiksnys skatinant Europos ekonomikos konkurencingumą ir mažinant kapitalo
sąnaudas bendrovėms. Finansinių paslaugų veiksmų plane
pranešama apie direktyvą 2004 metais dėl naujų kapitalo
pakankamumo reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms
įmonėms, neatsiliekant nuo pažangos G-10 Bazelio bankininkystės
priežiūros komitete[1]. 1988 m. G-10 Bazelio bankininkystės
priežiūros komitete pasiektas sutarimas dėl vadinamojo Bazelio
susitarimo (Bazelis I), ir po to daugiau kaip šimte šalių[2] priimti minimalūs
kapitalo reikalavimai. Iš esmės tuo pačiu metu buvo priimtos
pagrindinės ES direktyvos (1989 m. balandžio 17 d. Direktyva 89/299/EEB
dėl nuosavų lėšų, 1989 m. gruodžio 18 d. Direktyva
89/647/EEB dėl kredito įstaigų mokumo koeficiento, konsoliduota
2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/12/EB
dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo). Šios direktyvos reglamentuoja kredito
įstaigų riziką, atsirandančią iš paskolų
teikimo veiklos. 1993 m. kovo 15 d. Direktyva 93/6 EEB dėl
investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo
pakankamumo buvo išplėstos taisyklės investicinėms
įmonėms ir dėl kredito rizikos, ir dėl rinkos rizikos. 1. Poreikis tobulinti europinius
reikalavimus. Esamos taisyklės turėjo didelės
įtakos bendrai rinkai ir aukštiems rizikos ribojimo standartams.
Tačiau buvo nustatyta įvairių reikšmingų trūkumų. 1. Naudojant apytikrius
kredito rizikos įverčius, rizika išmatuojama labai apytikriai ir
tie įverčiai gali tapti nepatikimi. 2. Kapitalo arbitražo apimtis: naujovės rinkose finansų įstaigoms suteikė
galimybę per arbitražą veiksmingai nuslėpti neatitikimą
tarp įstaigos nuosavo kapitalo paskirstymo rizikai padengti ir
minimalių kapitalo reikalavimų. 3. Nepakankamas veiksmingo rizikos mažinimo
pripažinimas: dabartinėmis direktyvomis
nepakankamai pripažįstami rizikos mažinimo metodai. 4. Pagal esamas
direktyvas nurodoma ne visa rizika, įskaitant operacinę
riziką, kuriai netaikomi kapitalo mokesčiai. 5. Priežiūros institucijos neprivalo
įvertinti realios kredito įstaigų rizikos,
siekdamos įsitikinti, kad tų įstaigų turimas kapitalas yra
pakankamas atsižvelgiant į tą riziką. 6. Priežiūros institucijos neprivalo
bendradarbiauti: rinkoje, kuri tampa vis labiau
tarptautinė, institucijos, prižiūrėdamos tarptautines grupes,
turi veiksmingai bendradarbiauti tarpusavyje, kad sumažintų reglamentavimo
naštą. 7. Nėra adekvačios rinkos
informacijos: dabartinėmis direktyvomis
nepalengvinamos sąlygos veiksmingai rinkos disciplinai dėl patikimos
informacijos rinkos dalyviams, kad jie galėtų daryti pagrįstus
vertinimus. 8. Nepakankamas įstatymų sistemos
lankstumas: dabartinėje ES sistemoje trūksta
lankstumo, siekiant neatsilikti nuo sparčių finansinių
rinkų ir rizikos valdymo praktikos pokyčių bei reglamentavimo ir
priežiūros priemonių tobulėjimo. Kas atsitiktų, išlaikius status quo? Plačiai sutariama, kad dabartinė
situacija nėra tvari. Kapitalo reikalavimai ir rizika ir toliau
nesutaptų, todėl rizikos ribojimo taisyklių veiksmingumas
būtų varžomas bei didėtų pavojus vartotojams ir finansiniam
stabilumui. Visas rizikos, kurią tam tikros finansų įstaigos
prisiima, mastas vis tiek nebūtų užfiksuojamas. Be to,
nebūtų aktyviai skatinami ar pripažįstami naujausi ir
veiksmingiausi rizikos valdymo metodai, ir finansinių paslaugų
grupėms, veikiančioms daugiau kaip vienoje valstybėje
narėje, ir toliau tektų neproporcinga našta, susidaranti dėl
daugialypių reglamentavimo ir priežiūros sluoksnių. Galiausiai
ES negalėtų tinkamai pasinaudoti būsimais pokyčiais, nes
sunku greitai atnaujinti dabartinę ES įstatymų sistemą.
Atsižvelgiant į siūlomą naujojo Bazelio susitarimo
įgyvendinimą pasaulio mastu, ES finansinių paslaugų
sektorius atsidurtų daug nepalankesnėje padėtyje, palyginti su
užsienio konkurentais. 2. Požiūris direktyvoje Komisijos
1998 m. finansinių paslaugų veiksmų plane teigiama, kad ES
reikia tikslių, nuoseklių tarptautiniu mastu ir modernių rizikos
ribojimo standartų, kurie taip pat būtų proporcingi ir kuriais
būtų atsižvelgiama į rizikos, atsirandančios dėl
situacijos, kurioje sudaromos pozicijos, ypač teikiant paskolas
vartotojams bei mažiesiems ir vidutiniams subjektams, sumažinimą.
Taisyklės turėtų būti taikomos ir kredito įstaigoms,
ir investicinėms įmonėms (siekiant sukurti vienodas
konkurencijos sąlygas), tačiau taip pat jos turi būti
proporcingos ir jomis turi būti visiškai atsižvelgiama į
natūralią ES finansų įstaigų įvairovę. 2. Konsultacijos ir poveikio
įvertinimas a. Konsultacijos su susijusiomis ir
suinteresuotomis šalimis Komisija su susijusiomis ir suinteresuotomis
šalimis konsultuojasi nuo 1999 m. lapkričio mėn. Trys
išsamūs konsultacijų dokumentai buvo išleisti 1999 m. lapkričio
22 d., 2001 m. vasario 5 d. ir 2003 m. liepos 1 d. Išsamus struktūrinis
dialogas su susijusiomis šalimis buvo suorganizuotas 2002 m. lapkričio 18
d. Paskelbti konsultacijų dokumentai dėl konkrečių
techninių klausimų: nekilnojamasis turtas ir padengtos obligacijos –
2003 m. balandžio 7 d.; tikėtini ir netikėti nuostoliai – 2003 m.
lapkričio 26 d.; kolektyvinio investavimo subjektai – 2004 m. vasario 3 d. Respondentai iš esmės labai palaikė
pagrindinius projekto tikslus. Jie remia pasiūlymą dėl didesnio
jautrumo rizikai ir iš to išplaukiantį didesnį finansinį
stabilumą. Šiuo metu jaučiamas neatidėliotinas poreikis
atnaujinti taisykles, siekiant reaguoti į didelę rizikos
įvertinimo ir valdymo metodų pažangą finansinių
paslaugų sektoriuje ir atspindėti sudėtingesnius reglamentavimo
ir priežiūros būdus. Komisijos požiūris, kad ES kapitalo sistema
turėtų būti pataisyta pagal naująsias tarptautines
sistemas, bet skirtis nuo jų, kai tai būtina dėl ypatingų
sąlygų ES, yra stipriai palaikomas. Nesudėtingos įstaigos Plačiai ir
stipriai palaikomas naujųjų taisyklių taikymas Europoje visoms
kredito įstaigoms ir investicines paslaugas teikiantiems subjektams,
neatsižvelgiant į įstaigos teisinį statusą ir
sudėtingumą, taip pat siekiant išvengti „antrarūšių“
įstaigų, kurios galėtų atsirasti, jei tam tikros
įstaigos būtų išskirtos. Tai rodo, kad siūloma nauja
sistema laikoma tinkama plačiai taikyti. Naujosios direktyvos
lankstumas Ir toliau
plačiai ir stipriai palaikomas pasiūlymas užtikrinti, kad
naująja sistema reaguojama į rinką ir priežiūros naujoves
tam, kad ES finansinių paslaugų sektorius išliktų optimaliai
veiksmingas ir konkurencingas. Susijusios šalys remia tai, kad ilgalaikiai
principai ir tikslai nustatomi straipsniuose, o prieduose pateikiamos
išsamesnės techninės nuostatos. Procedūroje dėl priedų
pakeitimo turi būti užtikrinamos išsamios ir veiksmingos konsultacijos su
suinteresuotomis šalimis. Investicinės įmonės Siekiant
atsižvelgti į susirūpinimą, kurį išreiškė kai kurie
investicinių įmonių sektoriaus atstovai, dėl kapitalo
reikalavimų taikymo investicinėms įmonėms, kurie, jų
nuomone, tinkamesni kredito įstaigoms, buvo padaryta reikšmingų
pakeitimų. Sudėtingumas Kai kurie
respondentai prašė paprastumo ir mažiau nurodymų. Komisija
pasirūpino, kad tekstas taptų aiškesnis ir patogesnis vartotojui. Jo
forma bus patraukli įstaigoms, pageidaujančioms paprastų taikyti
taisyklių arba norinčioms laipsniškai pereiti prie
sudėtingesnių kapitalo taisyklių. Siūlomą
naująją sistemą sudaro daug ir įvairaus sudėtingumo
galimybių ir metodų. Nuo 1999 m. taip pat įvyko
atskirų konsultacijų dėl detalių klausimų.
Pasiūlyme buvo atsižvelgta į labai detalias ir naudingas
suinteresuotų šalių, visų pirma bankininkystės ir
investicinių įmonių srities, pastabas. b. Poveikio įvertinimas Siekiant nustatyti, ar egzistuoja veiksmų
ES lygiu poreikis ir, jei taip, kokių, buvo atliktas išplėstinis
poveikio įvertinimas. Bazelio
komitetas paskelbė kiekybinio poveikio tyrimą (KPT3), kuriame
dalyvavo kredito įstaigos 40-tyje šalių ir kuriame įvertinamas
naujųjų Bazelio pasiūlymų dėl bankų
minimalių kapitalo reikalavimų poveikis. Komisija padėjo šį
tyrimą išplėsti į ES šalis, neatstovaujamas Bazelyje.
Esminės išvados buvo tai, kad kapitalo reikalavimai ES kredito
įstaigoms naujosiomis taisyklėmis bus sumažinti apskritai apie
5 %, palyginti su dabartiniu lygiu. Be to, įvairių metodų
rezultatai atitinka tikslus – visų pirma derinant kapitalo neutralumą
su tinkamomis paskatomis įstaigoms pereiti prie sudėtingesnių
metodų. Galiausiai mažesniosioms Bendrijos kredito įstaigoms,
pasirenkančioms paprastą metodą, bus taikomi kiek mažesni
kapitalo mokesčiai; didesniosioms tarptautiniu mastu veikiančioms
kredito įstaigoms, pasirenkančioms pažangesnį metodą,
kapitalo mokesčiai iš esmės nesikeis; mažesniosioms, bet
specializuotoms ir modernioms ES kredito įstaigoms, pasirenkančioms
pažangųjį metodą, galėtų būti taikomi žymiai
mažesni kapitalo reikalavimai nei dabar. Svarbu tai, kad pagrindinis kapitalo
reikalavimų sumažinimo šaltinis – „mažmeninis“ portfelis, kurį
daugiausia sudaro mažesnės kaip 1 mln. EUR paskolos mažosioms ir vidutinėms
įmonėms (MVĮ) ir būsto hipotekinės paskolos. Šį
kapitalo reikalavimų kredito įstaigoms sumažinimą daugiausia
kompensuoja naujieji kapitalo mokesčiai, susiję su operacine rizika. Be to, Barselonos Europos Vadovų Tarybos
prašymu Komisija užsakė tyrimą apie pasiūlymo projekto dėl
naujų kapitalo reikalavimų kredito įstaigoms ir
investicinėms įmonėms ES pasekmes[3].
PricewaterhouseCoopers parengta galutinė ataskaita[4] poveikio atžvilgiu yra
teigiama (kritikuojamos tik dvi sritys: investicinės įmonės ir rizikos
kapitalas – Komisijos pasiūlymuose atsižvelgta į abi). Esminės
išvados tokios, kad naujoji kapitalo reikalavimų sistema turėtų
būti teigiama Europos Sąjungai ir rizikos ribojimu pagrįstam
reglamentavimui ES. ES kredito įstaigų kapitalo reikalavimai turėtų
sumažėti ± 5 % (90 mlrd. EUR) ir reikšti kasmetinį pelno
padidėjimą ± 10–12 mlrd. EUR. Nėra nepatogumų mažesniosioms
kredito įstaigoms ir požymių, kad naujoji tvarka vers įstaigas
jungtis ar konsoliduotis. Sprendimas direktyvoje apimti visas kredito
įstaigas nesudarys ES įmonėms nepalankių konkurencijos
sąlygų, kaip ir JAV sprendimas apie 20 didesniųjų kredito
įstaigų taikyti tik pažangius metodus nedarys konkurencijai
reikšmingo poveikio. Teisės aktų įgyvendinimo išlaidas kredito
įstaigoms lemia ne tik Bazelis II. Daugelį šių investicijų
(galbūt iki 80 %) vis tiek būtų reikėję padaryti,
bet per ilgesnį laikotarpį. Svarbu tai, kad daugelyje ES
valstybių narių MVĮ finansavimo prieinamumui ir kainai nebus
neigiamo poveikio (procikliškumo poveikis mažesnis ir mažiau žalingas nei
taikant dabartines taisykles). MVĮ baiminimosi priežastys – nepakankamas
supratimas apie Bazelį II. Bazelio II makroekonominis poveikis ES
ekonomikai yra mažas – pasiūlos atžvilgiu galėtų įvykti gerybinis
šokas ekonomikai, kuris sumažintų kapitalo kainą įmonėms ir
ES BVP padidintų 0,07 %. Apskritai naujoji kapitalo sistema sumažins
bankininkystės sistemos pažeidžiamumą, gerindama rizikos
supratimą ir tobulindama rizikos valdymą, o veiksmingesnis kapitalo
paskirstymas turėtų per ilgą laiką padaryti palankų
poveikį ES ekonomikai. 3. Teisinis pagrindas Pasiūlymai grindžiami Sutarties 47
straipsnio 2 dalimi, kuri yra teisinis pagrindas priimti Bendrijos priemones,
skirtas siekti finansinių paslaugų vidaus rinkos. Pasirinkta
priemonė – direktyva, kuri yra tinkamiausia priemonė pasiekti
tikslams ir iš dalies keičia galiojančias direktyvas, apimančias
tuos pačius techninius klausimus. Jos nuostatos neviršija to, kas
būtina užsibrėžtiems tikslams pasiekti. 4. Pastabos apie straipsnius Pasiūlymai pateikti taikant
išdėstymo nauja redakcija metodą (Tarpinstitucinis susitarimas 2002/C
77/01), kurio pagalba įmanoma padaryti esminius galiojančių
teisės aktų pakeitimus, atskirai neišleidžiant pakeitimų direktyvos.
Dėl to sumažėja painiavos, ir ES teisės aktai tampa lengviau
prieinami ir suprantami. Siekiant pagerinti direktyvų
struktūrą, rengimą ir aiškumą, daugeliui nuostatų
padaryti neesminiai pakeitimai. A. Direktyva 2000/12/EB 4 straipsnis. Apibrėžimai 4 straipsnyje pateikiami tam tikri nauji esminių
sąvokų apibrėžimai, siekiant paaiškinti, ką jos reiškia, ir
geriau jas suprasti. 22 straipsnis Esama formuluotė buvo iš dalies pakeista,
siekiant paaiškinti ir išplėsti kredito įstaigų pareigą
turėti veiksmingas vidaus rizikos valdymo sistemas. Kadangi šie
reikalavimai apima labai įvairias kredito įstaigas, juos vykdyti
reikės proporcingai. Atitinkamos techninės nuostatos pateikiamos V
priede. 56–67 straipsniai Buvo padaryta šiek tiek pakeitimų. Nors
neketinama peržiūrėti nuosavų lėšų apibrėžimo,
būtina padaryti ribotą pakeitimų skaičių, nes Bazelio
komitete (Madrido sprendimas) pakeistas tikėtino nuostolio traktavimas. 68–75 straipsniai Kredito įstaigos privalo nuolat
turėti pakankamai nuosavų lėšų ir nurodyti minimalų
tų nuosavų lėšų dydį. Nuostatose nurodoma, kaip
tų reikalavimų reikėtų laikytis, jei kredito įstaiga
yra grupės dalis (valstybių narių institucijoms egzistuojanti
galimybė netaikyti tam tikrų reikalavimų buvo išlaikyta, bet
patikslinta). Reikalavimų apskaičiavimas buvo paaiškintas atsižvelgiant
į Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 dėl tarptautinių apskaitos
standartų taikymo. 76–101 straipsniai Šiomis nuostatomis pakeičiami
egzistuojantys su kredito rizika susiję mokumo rodiklio reikalavimai ir
įvedami du metodai pagal riziką įvertintoms pozicijoms
apskaičiuoti. Standartizuotas
metodas (78–83 str.) pagrįstas galiojančia sistema, kai rizikos
koeficientai nustatomi paskirstant turtą ir nebalansinius straipsnius
į keletą rizikos krepšelių. Jautrumas rizikai padidintas per
keletą rizikos klasių ir rizikos krepšelių (79 str.). Rizikos
koeficientai nehipotekiniams mažmeniniams straipsniams (75 %) ir
būsto hipotekoms (35 %) yra mažesni. Įvestas 150 % rizikos
koeficientas turtui, kuris pradelstas 90 dienų (100 % būsto
hipotekoms). Leidžiama naudoti kredito reitingo agentūrų reitingus
rizikos koeficientams priskirti, kai jie prieinami (išoriniai reitingai) (81–83
str.). Atitinkamos techninės nuostatos pateikiamos VI priede. Vidaus reitingais pagrįstas (IRB) metodas
(84–89 str.) kredito įstaigoms suteikia galimybę naudoti savo rizikos
parametrų, būdingų įvairiomis jų kredito rizikos
pozicijomis, įverčius. Šie parametrai naudojami nustatytiems
apskaičiavimams, kad pasikliovimas būtų 99,9 %. Pagrindinis
metodas kredito įstaigoms suteikia galimybę naudoti savo
įsipareigojimų neįvykdymo tikimybės įverčius, o
teisės aktais nustatytas vertes – kitiems rizikos komponentams. Pagal
pažangųjį metodą kredito įstaigos gali naudoti savo
nuostolių, atsirandančių dėl įsipareigojimų neįvykdymo
ir jų pozicijų įsipareigojimų neįvykdymo atveju,
įverčius. Vertinant rizikos parametrų vertes, kredito
įstaigoms leidžiama naudoti bendrus duomenis. Taip mažesniosios kredito
įstaigos gali taikyti jautresnį rizikai metodą kapitalo
reikalavimams apskaičiuoti. Siūlomos IRB metodo perkėlimo
taisyklės (85 str.) kredito įstaigoms suteikia lankstumo per
priimtiną laikotarpį įvairias verslo linijas ir pozicijų
klases perkelti į pagrindinį arba pažangųjį IRB
metodą. Metodą iš dalies galima taikyti nedidelių pozicijų
klasėms ir verslo linijoms (kapitalo reikalavimai gali būti
apskaičiuojami pagal standartizuotą metodą, net jei kitoms
pozicijų klasėms kredito įstaiga taiko IRB metodą).
Siūlomoje ES sistemoje pripažįstama, kad reikalavimas mažosioms
kredito įstaigoms sukurti reitingų sistemą tam tikroms sandorio
šalims potencialiai yra labai sunkus. Siūloma metodą šioms
pozicijų klasėms nuolat taikyti iš dalies net ir tais atvejais, kai
kredito įstaigų pozicijos tokioms sandorio šalims yra didelės
(89 str.). Atitinkamos techninės nuostatos dėl IRB
metodo pateikiamos VI priede. 90–93 straipsniai Taisyklėse nustatomi bendri rizikos
mažinimo klausimai ir nuosekliai traktuojama bendra bazinė rizika ar
ekonominis poveikis. Be kita ko, tai yra įvairesnių užtikrinimo
priemonių ir garantijų/kredito išvestinių finansinių
priemonių teikėjų, palyginti su dabartine tvarka, pripažinimas.
Pagal IRB pagrindinį metodą tinkamai, atsižvelgiant į rizikos
ribojimo principus, pripažįstamos finansinės gautinos sumos ir fizinės
užtikrinimo priemonės. Yra alternatyvių metodikų,
suteikiančių kredito įstaigoms galimybę pasirinkti iš
įvairaus sudėtingumo metodų (paprastasis metodas, pagrįstas
lengvai taikomu rizikos koeficiento pakeitimo metodu, arba išsamusis metodas,
apimantis gautos užtikrinimo priemonės vertės kintamumo koregavimo
taikymą). Kintamumo koregavimui apskaičiuoti galima panaudoti
įvairaus sudėtingumo metodus (paprastas priežiūros metodas, kai
palyginamųjų kintamumo koregavimo sumos surašomos į
lentelę, arba jautresnis rizikai savo įverčių metodas). Atitinkamos
techninės nuostatos pateikiamos VIII priede. 94–101 straipsniai Šiuose straipsniuose pirmą kartą pateikiamos
suderintos kapitalo reikalavimų, susijusių su pakeitimo vertybiniais
popieriais veikla ir investicijomis, taisyklės. Tai yra žymiai
geresnė kapitalo reikalavimų sistema, kuri kredito įstaigoms
suteikia galimybę pasinaudoti finansavimu, balansinės veiklos valdymu
ir kitais tokių sandorių teikiamais privalumais. Ji taip pat sumažins
pakeitimo vertybiniais popieriais, kaip kapitalo arbitražo priemonės, apimtį.
Atitinkamos techninės nuostatos pateikiamos IX priede. 102–105 straipsniai Šiomis
nuostatomis įvedami reikalavimai dėl kredito įstaigų
patiriamos operacinės rizikos. Galima naudotis trimis skirtingomis
metodikomis. Paprastasis metodas (103 str.) pagrįstas vienu pajamų
rodikliu (bazinio indikatoriaus metodas). Šiuo metodu suteikiama kapitalo
apsauga operacinei rizikai padengti, nereikalaujant, kad kredito įstaigos
sukurtų sudėtingas ir brangias informacines sistemas apie jų
rizikos pozicijas. Tikslesnis metodas, pagrįstas padalijimu pagal verslo
linijas – standartinis metodas (104 str.) – yra jautresnis rizikai, nes su
operacine rizika susiję kapitalo reikalavimai yra skirtingi, kad
atspindėtų su įvairiomis verslo linijomis susijusią
riziką. Šis metodas greičiausiai bus patrauklus daugeliui
mažųjų (ne tokių sudėtingų) kredito įstaigų.
Sudėtingesnės metodikos (pažangieji vertinimo metodai, 105 str.) turi
savo operacinės rizikos, kuriai taikomi griežtesni rizikos valdymo
standartai, matavimo metodus. Numatoma, kad pažangiuosius vertinimo metodus
laipsniškai ims taikyti daugiausia didžiosios tarptautiniu mastu
veikiančios ir mažesniosios specializuotos kredito įstaigos, kurios
savo pagrindinei veiklai yra sukūrusios pažangias rizikos stebėjimo
sistemas. Atitinkamos techninės nuostatos pateikiamos X priede. 106–119 straipsniai Padaryta keletas pakeitimų, kad kapitalo
reikalavimai ir didelių pozicijų taisyklės taptų
nuoseklūs, visų pirma tam, kad būtų atspindėtas
platesnis kredito rizikos mažinimo metodų pripažinimas. 123–124 straipsniai Šie straipsniai atspindi antrą Bazelio
komiteto kapitalo susitarimo ramstį. 51A straipsnyje reikalaujama, kad
kredito įstaigos įvestų vidinius procesus savo rizikai
įvertinti ir valdyti bei turėtų tiek vidaus kapitalo, kiek jos pačios
laiko, kad pakanka tai rizikai padengti. Kompetetingos institucijos turi (124
str.) tikrinti, ar kredito įstaigos atitinka įvairius teisinius
įsipareigojimus dėl organizacijos ir rizikos kontrolės, ir
įvertinti riziką, su kuria susiduria kredito įstaigos. Šį
įvertinimą panaudos priežiūros institucijos nustatyti trūkumus
dėl kontrolės ir dėl kapitalo dydžio. Atitinkamos techninės
nuostatos pateikiamos XIII priede. 125–143 straipsniai ES verslas tampa vis labiau tarptautinis, ir
yra tendencija centralizuoti rizikos valdymą tarptautinėse
grupėse. Todėl reikia gerinti koordinavimą ir
bendradarbiavimą tarp nacionalinių priežiūros institucijų
ES. Taigi dabartinis ir nusistovėjęs konsoliduojančios
priežiūros institucijos vaidmuo dar patobulinamas. Pagal 136 straipsnį
priežiūros institucijoms bus suteikti minimalūs suderinti
įgaliojimai reikalauti, kad kredito įstaigos imtųsi
priemonių pašalinti bet kokį direktyvos reikalavimų
neatitikimą. 144 straipsnis Siekiant padidinti taisyklių
įgyvendinimo konvergenciją ir suteikti skaidrumo, pateikiami
minimalūs informacijos atskleidimo reikalavimai valstybių narių
institucijoms. 145–149 straipsniai Šios nuostatos atspindi trečią
Bazelio komiteto naujojo kapitalo susitarimo ramstį. Tai, kad kredito
įstaigos atskleidžia informaciją rinkos dalyviams, padeda didinti
finansinį tvirtumą ir stabilumą, išlaikomos vienodos
konkurencijos sąlygos ir atsižvelgiama į tam tikros informacijos
jautrumą. 147 straipsnyje reikalaujama, kad daugelis kredito
įstaigų informaciją atskleistų mažiausiai kasmet – to gali
dažniau prireikti atsižvelgiant į konkrečius kriterijus. Atitinkamos
techninės nuostatos pateikiamos XII priede. 150 straipsnis Būtina, kad direktyva neatsiliktų
nuo pokyčių rinkoje. Reikiamas lankstumas užtikrinamas atskiriant esmines
taisykles nuo techninių (visų pirma direktyvos prieduose), kurias
gali tekti derinti trumpalaikiu arba vidutinės trukmės laikotarpiu.
150 straipsnyje papildomai pateikiama naujų techninių
sričių, nei buvo Direktyvoje 2000/12/EB (parengta 1989 m.), ir
siūloma, kad naujuosius techninius priedus būtų galima keisti ta
pačia skubesne tvarka. B. Direktyva 93/6/EEB dėl
investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo
pakankamumo 2 straipsnis. Taikymo sritis 2 straipsnyje nurodoma, kaip reikalavimai
taikomi atskiroms investicinėms įmonėms, investicinių
įmonių grupėms ir mišrioms grupėms. 3 straipsnis. Apibrėžimai Pateikiami tam tikri nauji ir iš dalies
pakeisti esminių sąvokų apibrėžimai, siekiant paaiškinti,
ką jos reiškia, ir geriau jas suprasti. 11 straipsnis. Prekybos knygoje apskaitomo
kapitalo traktavimas Čia pateikiamas platesnis prekybos knygos
apibrėžimas, siekiant padidinti tikrumą dėl taikomų
kapitalo reikalavimų ir apriboti galimus nesutarimus dėl prekybos
knygos ir bankinės knygos pozicijų ribų. Atitinkamos
techninės nuostatos pateikiamos VII priede. 18 ir 20 straipsniai 18 straipsnyje nurodomi minimalūs
kapitalo reikalavimai rinkos rizikai padengti kredito įstaigoms ir
investicinėms įmonėms. Naujas kolektyvinio investavimo
subjektų pozicijų ir kredito išvestinių finansinių
priemonių traktavimas, kaip ir kiti pakeitimai, susiję su didesniu
jautrumu rizikai. Atitinkamos techninės nuostatos pateikiamos I–VII
prieduose. 20 straipsniu taisyklės dėl Direktyvos 2000/12 kapitalo
reikalavimų kredito rizikai ir operacinei rizikai padengti nepakeistos
pradedamos taikyti ir investicinėms įmonėms. Naujieji kredito
rizikos elementai – kredito išvestinių finansinių priemonių
traktavimo nuostata ir iš dalies pakeista atpirkimo sandorių ir
sandorių pakeitimui vertybiniais popieriais arba biržos prekėms
finansuoti pozicijos priemonė. Padaryta daug su operacine rizika
susijusių pakeitimų, kuriais siekiama atsižvelgti į specifinius
investicinių įmonių sektoriaus ypatumus, pvz., numatant
galimybę išlaikyti išlaidomis pagrįstus reikalavimus
investicinėms įmonėms, priskiriamoms mažos, vidutinės ir
vidutinės arba didelės rizikos kategorijoms. 28 straipsnis. Didelės pozicijos Dabartinė situacija, kai kredito
įstaigoms ir investicinėms įmonėms taikomos tos pačios
taisyklės, išskyrus prekybos knygos sandorių didelių
pozicijų pakeitimus, išlieka nepasikeitusi. Naujas elementas – iš dalies
pakeista atpirkimo sandorių ir sandorių pakeitimui vertybiniais
popieriais arba biržos prekėms finansuoti pozicijos priemonė.
Atitinkamos techninės nuostatos pateikiamos VI priede. 33 straipsnis. Pozicijų vertinimas
atskaitomybės tikslais Nustatomi griežtesni prekybos knygos
pozicijų vertinimo reikalavimai rizikos ribojimo principų taikymui
užtikrinti, numatant taisykles, taikomas kiekvieną dieną vertinamoms
prekybos knygos pozicijoms. Atitinkamos techninės nuostatos pateikiamos
VII priede. 22 straipsnis. Konsoliduoti reikalavimai Kompetetingos institucijos ir toliau gali
leisti netaikyti konsoliduotų reikalavimų iš investicinių
įmonių sudarytoms grupėms, tik griežtesnėmis rizikos
ribojimo atžvilgiu sąlygomis. 34 straipsnis. Rizikos valdymas ir kapitalo
vertinimas 34 straipsnyje numatoma kredito
įstaigų (Direktyvos 2000/12 17 straipsnis) ir investicinių
įmonių prievolė turėti veiksmingas vidaus rizikos valdymo
sistemas. Kadangi šie reikalavimai taikomi labai įvairioms įstaigoms,
juos vykdyti reikės laikantis proporcingumo principo. Šiuo straipsniu taip
pat taikomas Direktyvos 2000/12 51A straipsnio reikalavimas, kad
investicinės įmonės vykdytų vidaus procesus jų
patiriamai rizikai įvertinti ir valdyti bei turėtų tiek kapitalo
(vidaus kapitalo), kiek, jų pačių manymu, pakanka tai rizikai
padengti. Jis papildo galiojančius Direktyvos 2004/39/EB rizikos valdymo reikalavimus
investicinėms įmonėms. 37 straipsnis. Priežiūra Šiuo straipsniu Direktyvos 2000/12
taisyklės mutatis mutandis taikomos investicinėms
įmonėms. 42 straipsnis Būtina, kad, kaip ir Direktyva 2000/12,
Direktyva 93/6 neatsiliktų nuo pokyčių rinkoje. Reikiamas
lankstumas užtikrinamas atskiriant esmines taisykles nuo techninių
(visų pirma prieduose), kurias reikės derinti trumpalaikiu arba
vidutinės trukmės laikotarpiu. Techninius priedus turėtų
būti įmanoma keisti skubesne tvarka. Siekiant atsižvelgti į
galimus svarbius reglamentavimo praktikos pokyčius ateityje, sandorio
šalies rizikos traktavimui numatyta peržiūros sąlyga. ê2000/12/EB 2004/0155 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA dėl kredito įstaigų veiklos
pradėjimo ir vykdymo (išdėstymas nauja redakcija) ònauja (Tekstas svarbus EEE) ê 2000/12/EB
(pritaikytas) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos
steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalies pirmą
ir trečią sakinius, atsižvelgdami į Komisijos
pasiūlymą, atsižvelgdami į Ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[5], laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje
nustatytos tvarkos[6], kadangi: ê 2000/12/EB 1
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (1)
1973 m. birželio 28 d. Tarybos
direktyva 73/183/EEB dėl įsisteigimo teisės ir laisvės
teikti paslaugas apribojimų panaikinimo bankų ir kitų
finansų įstaigų veiklos atžvilgiu[7], 1977
m. gruodžio 12 d. pirmoji Tarybos direktyva dėl įstatymų ir
kitų teisės aktų, susijusių su kredito įstaigų
veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo (77/780/EEB)[8],
1989 m. balandžio 17 d. Tarybos direktyva 89/299/EEB dėl kredito
įstaigų nuosavų lėšų[9], 1989
m. gruodžio 15 d. antroji Tarybos direktyva 89/646/EEB dėl
įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su
kredito įstaigų veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo[10],
1989 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 89/647/EEB dėl kredito
įstaigų mokumo koeficiento[11],
1992 m. balandžio 6 d. Tarybos direktyva 92/30/EEB dėl kredito
įstaigų konsoliduotos priežiūros[12]
ir 1992 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 92/121/EEB dėl kredito
įstaigų didelės rizikos operacijų stebėjimo ir
kontrolės[13]
būdavo dažnai ir iš esmės keičiamos. Dėl to, aiškumo ir
racionalumo sumetimais šios direktyvos turėtų būti kodifikuotos
ir sujungtos į vieną tekstą. Ö 2000 m. kovo 20
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/12/EB dėl kredito
įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo[14] buvo iš esmės
pakeista keletą kartų. Kadangi reikia padaryti daugiau
pakeitimų, aiškumo sumetimais ji turėtų būti išdėstyta
nauja redakcija. Õ ê2000/12/EB 2
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Pagal Sutartį bet
koks su įsisteigimu ir laisve teikti paslaugas susijęs
diskriminavimas dėl nacionalinių motyvų arba dėl to, kad
įmonė įsteigta ne toje valstybėje narėje, kur yra
teikiamos jos paslaugos, yra draudžiamas. ê2000/12/EB 3
konstatuojamoji dalis (2)
Kad kredito įstaigoms būtų lengviau
steigtis ir vykdyti veiklą, būtina pašalinti labiausiai
trukdančius valstybių narių įstatymų skirtumus,
susijusius su principais, kurių šios įstaigos turi laikytis. ê2000/12/EB 4
konstatuojamoji dalis (pritaikyta) (3)
Ir įsisteigimo laisvės, ir laisvės
teikti paslaugas atžvilgiu kredito įstaigų veiklos srityje ši
direktyva yra svarbiausia priemonė vidaus rinkai sukurti , o tai -
tikslas, numatytas Suvestiniame Europos akte, kurio įvykdymo grafikas
išdėstytas Komisijos baltojoje knygoje. ê2000/12/EB 5
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (4)
Priemonės, skirtos kredito įstaigų veiklai
koordinuoti, kad būtų apsaugotos santaupos ir sudarytos vienodos
šių įstaigų konkurencijos sąlygos, turi būti taikomos
joms visoms. Jeigu būtina, reikia Ö Tačiau
reikėtų Õ tinkamai atsižvelgti
į objektyvius jų įstatų ir joms būdingų
tikslų, nurodytų nacionaliniuose įstatymuose, skirtumus. ê2000/12/EB 6
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (5)
Dėl to šių priemonių taikymo sritis
turi būti kuo platesnė, apimanti visas įstaigas, kurių
veikla yra priimti grąžintinas lėšas iš visuomenės
indėlių ar kita forma, pavyzdžiui, nuolatos išleidžiant obligacijas
ar kitus panašius vertybinius popierius, ir teikti paskolas savo sąskaita.
Tam tikroms kredito įstaigoms, kurioms šios direktyvos negalima taikyti, turi Ö turėtų Õ būti numatytos
išimtys. Šios direktyvos nuostatos netrukdo Ö neturėtų
trukdyti Õ taikyti
nacionalinių įstatymų, kurie numato, kad kredito įstaigos
turi gauti papildomą leidimą, kad galėtų užsiimti specifine
veikla ar imtis specifinių operacijų. ê2000/12/EB 7
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (6)
Pasirinktas būdas yra
skirtas Ö Reikėtų Õ suderinti tik
esminius dalykus, kurie būtini ir kurių pakanka, kad būtų
užtikrintas leidimų ir rizikos ribojimo principais pagrįstos
priežiūros tarpusavio pripažinimas, ir kurie sudaro galimybę visoje
Bendrijoje pripažinti vieną leidimą bei taikyti buveinės
valstybės narės rizikos ribojimo principais pagrįstą
priežiūrą. Todėl į reikalavimą parengti veiklos
programą reikėtų žiūrėti tik kaip į veiksnį,
leidžiantį kompetentingoms institucijoms priimti sprendimus remiantis kur
kas tikslesne informacija ir taikant objektyvesnius kriterijus. Kartu,
organizacinei kredito įstaigų formai taikant su bankų
pavadinimų apsauga susijusius reikalavimus, Ö turėtų
būti Õ galimas tam tikras
lankstumas. ònauja (7)
Kadangi valstybės
narės siūlomo veiksmo tikslo negali deramai pasiekti ir todėl
minėtą tikslą dėl to veiksmo masto ir poveikio
būtų lengviau pasiekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali priimti
priemones pagal subsidiarumo principą, nustatytą Sutarties 5
straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą
ši direktyva apsiriboja tuo, kas būtina siekiant šių tikslų, ir
neviršija to, kas būtina šiam tikslui pasiekti. ê2000/12/EB 8
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (8)
Kredito įstaigoms būtina taikyti
lygiaverčius finansinius reikalavimus, kad būtų užtikrintos
panašios taupytojų apsaugos priemonės ir panašių kredito
įstaigų grupių sąžiningos konkurencijos sąlygos.
Tolesnio derinimo metu turėtų būti nustatyti tinkami
struktūriniai koeficientai, kurie nacionalinėms institucijoms
bendradarbiaujant leis Ö leidžia Õ panašių
rūšių kredito įstaigų būklę stebėti
vadovaujantis standartiniais metodais. Ši procedūra turėtų
padėti palaipsniui suvienodinti koeficientų, kuriuos nustato ir taiko
valstybės narės, sistemas. Tačiau būtina skirti
koeficientus, kurių tikslas – užtikrinti gerą kredito
įstaigų valdymą, ir koeficientus, nustatytus ekonominei ir
pinigų politikai. ê2000/12/EB 9
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (9)
Tarpusavio pripažinimo ir buveinės
valstybės narės priežiūros principai reikalauja, kad valstybių
narių kompetentingos institucijos neišduotų leidimų ar juos
atimtų, jeigu tokie veiksniai, kaip antai, veiklos programų turinys,
geografinis Ö veiklos Õ pasiskirstymas ar
realiai vykdoma veikla, aiškiai rodo, jog kredito įstaiga pasirinko vienos
valstybės narės teisės sistemą, kad išvengtų
griežtesnių standartų, taikomų kitoje valstybėje
narėje, kurios teritorijoje ji vykdo ar ketina vykdyti didesnę savo
veiklos dalį. Kredito įstaiga, kuri yra juridinis asmuo, turi Ö turėtų Õ gauti leidimą
toje valstybėje narėje, kurioje yra įregistruota jos
buveinė. Kredito įstaigos, kuri nėra juridinis asmuo,
pagrindinė buveinė turi Ö turėtų Õ būti toje
valstybėje narėje, kurioje jai išduotas leidimas. Be to,
valstybės narės privalo Ö turėtų Õ reikalauti, kad
kredito įstaigos pagrindinė buveinė visuomet būtų
buveinės valstybėje narėje ir kad kredito įstaigos šioje
valstybėje narėje realiai veiktų. ê2000/12/EB 10
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (10)
Kompetentingos institucijos neturėtų
išduoti kredito įstaigoms leidimų veiklai ar pratęsti jų
galiojimo, jeigu gali atsitikti taip, kad joms dėl tos įstaigos ir
kitų fizinių ar juridinių asmenų artimų ryšių bus
sutrukdyta veiksmingai atlikti priežiūros funkcijas. Kredito
įstaigos, jau gavusios leidimus veiklai, šiuo klausimu taip pat turi Ö turėtų Õ atitikti
kompetentingų institucijų reikalavimus. Šioje
direktyvoje «artimų ryšių» apibrėžimas nustato minimalius
kriterijus. Tai netrukdo valstybėms narėms šį
apibrėžimą taikyti esant kitoms negu juo numatytoms situacijoms. Vien
tai, kad įsigyjama žymi bendrovės kapitalo dalis, nereiškia
dalyvavimo valdant jos kapitalą „artimų ryšių“ prasme, jeigu
akcijos įsigyjamos tik kaip laikina investicija, dėl kurios
neįmanoma daryti įtakos įstaigos struktūrai ar finansų
politikai. ê2000/12/EB 11
konstatuojamoji dalis (pritaikyta) (pritaikytas) (11)
Nuoroda į priežiūros institucijų atliekamą
veiksmingą priežiūros funkcijų vykdymą apima
konsoliduotą priežiūrą, kuri turi būti taikoma kredito
įstaigai, jeigu tai numato Bendrijos teisė. Tokiais atvejais
institucijos, į kurias kreipiamasi dėl leidimo veiklai, turi Ö turėtų Õ galėti
nustatyti institucijas, kurios yra kompetentingos vykdyti konsoliduotą
priežiūrą. ê2000/12/EB 12
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Įstaigoms, iš
kompetentingų institucijų gavusioms leidimus veiklai, buveinės
valstybė narė taip pat gali nustatyti taisykles, griežtesnes nei tos,
kurios išdėstytos 5 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir 2 dalyje,
7, 16, 30, 51 straipsniuose. ê2000/12/EB 13
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Atšaukus
reikalavimą, kad Bendrijos kredito įstaigų filialai turi gauti
leidimus veiklai, reikia atšaukti ir reikalavimą, kad šie filialai
turėtų negrąžintinai perduoto kapitalo. ê2000/12/EB 14
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (12)
Egzistuojant tarpusavio
pripažinimui, pasirinkta pozicija leidžia kKredito
įstaigoms, gavusiomms
leidimus veiklai buveinės valstybėje narėje, steigiant filialus
ar teikiant paslaugas visoje Bendrijoje Ö turėtų
būti leidžiama Õ užsiimti visomis ar
kai kuriomis I priede išvardytomis veiklos rūšimis. Veiklos
rūšys, nenurodytos minėtame priede, pagal bendrąsias Sutarties
nuostatas vykdomos naudojantis įsisteigimo teise ir laisve teikti
paslaugas. ê2000/12/EB 15
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (13)
Tačiau yYra tinkama tarpusavyje pripažinti ir tas veiklos rūšis, kurios
išvardytos I priede, jeigu jomis užsiima finansų įstaigos, kurios yra
kredito įstaigų dukterinės įmonės, jeigu šioms
dukterinėms įmonėms taikoma konsoliduota jų
patronuojančių įmonių priežiūra ir jeigu jos tenkina
tam tikras sąlygas. ê2000/12/EB 16
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (14)
Naudojimosi įsisteigimo teise ir laisve teikti
paslaugas atžvilgiu priimanti valstybė narė gali
Ö turėtų
galėti Õ reikalauti, kad
įstaigos, kurios buveinės valstybėje narėje nėra
gavusios leidimų veikti kaip kredito įstaigos, vykdytų
konkrečius jų nacionalinių įstatymų ar taisyklių
reikalavimus, ar taikyti tokius reikalavimus veiklai, kuri nėra nurodyta I
priede, jeigu, viena vertus, tokie reikalavimai atitinka Bendrijos teisę
ir yra skirti visuotinei gerovei užtikrinti, kita vertus, tokioms institucijoms
ar tokiai veiklai netaikomos lygiavertės taisyklės, kylančios iš
šio teisės akto ar numatytos buveinės valstybės narės teisės
aktuose. ê2000/12/EB 17
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (15)
Valstybės narės turi
Ö turėtų Õ užtikrinti, kad
nebūtų kliūčių vykdyti veiklos rūšis, kurioms
taikomas tarpusavio pripažinimas taip pat kaip ir buveinės valstybėje
narėje, jeigu toji veikla neprieštarauja teisinėms nuostatoms,
ginančioms visuotinę gerovę buveinės valstybėje
narėje. ê2000/12/EB 18
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Tarp šios direktyvos
tikslo ir kituose Bendrijos teisės aktuose numatyto tikslo liberalizuoti
kapitalo judėjimą egzistuoja būtinas ryšys. Visais atvejais
priemonės, susijusios su banko paslaugų liberalizavimu, turi
derėti su kapitalo judėjimo liberalizavimo priemonėmis. ê2000/12/EB 19
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (16)
Taisyklės, kuriomis reglamentuojama kredito
įstaigų, turinčių savo pagrindinę buveinę ne
Bendrijoje, filialų veikla, turi būti analogiškos visose
valstybėse narėse. Šiuo metu sSvarbu
numatyti, kad tokios taisyklės nebūtų palankesnės už
taisykles, taikomas kitos valstybės narės įstaigų
filialams. Reikėtų nurodyti, kad
Bendrija su trečiosiomis šalimis gali Ö turėtų
galėti Õ sudaryti sutartis,
numatančias taisykles, kurios šiems filialams visoje jos teritorijoje
sukuria vienodas sąlygas, ir jas taikyti
atsižvelgiant į abipusiškumo principą. Kredito
įstaigų, gavusių leidimus veiklai trečiosiose šalyse,
filialai Sutarties 49 straipsnio antroje pastraipoje numatyta laisve teikti
paslaugas naudojasi Ö turėtų
naudotis Õ tik tose
valstybėse narėse, kuriose yra įsteigti. Tačiau
įmonių, kurių veiklą reglamentuoja trečiųjų
šalių įstatymai, prašymams išduoti leidimus steigti dukterines
įmones ar leisti įsigyti akcijų taikoma tvarka, kurios tikslas –
užtikrinti, kad atitinkamose trečiosiose šalyse Bendrijos kredito
įstaigoms būtų taikomas abipusiškumo principas. ê2000/12/EB 20
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Leidimai veiklai,
kuriuos kompetentingos nacionalinės institucijos išduoda vadovaudamosi šia
direktyva, galioja ne nacionaliniu, o visos Bendrijos mastu. Dėl šios
priežasties egzistuojančios nuostatos dėl abipusiškumo neturi galios.
Todėl reikalinga lanksti procedūra, kuri leistų abipusiškumą
įvertinti iš Bendrijos pozicijos. Šios procedūros tikslas - ne
užverti Bendrijos finansų rinkas, bet atvirkščiai – Bendrijai
ketinant išlaikyti savo rinkas atviras visam pasauliui, pagerinti
pasaulinių ir kitų trečiųjų šalių finansų
rinkų liberalizavimą. Šiuo tikslu ši direktyva numato derybų su
trečiosiomis šalimis procedūras ir kaip paskutinę išeitį –
galimybę imtis priemonių, kurios apima prašymų išduoti naujus
leidimus veiklai priėmimo sustabdymą ar naujų leidimų
veiklai išdavimo apribojimą. ê2000/12/EB 21
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (17)
Pageidautina, kad vVadovaujantis
abipusiškumo principu tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių
būtų pasiektas susitarimas, kuriame būtų numatytas leidimas
praktiškai vykdyti konsoliduotą priežiūrą kiek įmanoma
didžiausioje geografinėje teritorijoje. ê2000/12/EB 22
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (18)
Atsakomybė už kredito įstaigų
finansinės būklės priežiūrą tenka
Ö turėtų
tekti Õ buveinės
valstybeiės
nareiės
kompetentingoms institucijoms. Priimančios
šalies kompetetingos institucijos lieka Ö turėtų
būti Õ atsakingos už Ö filialų Õ likvidumo ir
pinigų politikos Ö veiklos
krypčių Õ priežiūrą.
Rinkos rizikos priežiūra Ö turėtų
būti Õ vykdoma glaudžiai
bendradarbiaujant buveinės ir priimančios šalies kompetentingoms
institucijoms. ê2000/12/EB 23 ir 24
konstatuojamosios dalys (pritaikytas) ð naujas (19)
Tam, kad sklandžiai funkcionuotų bankų
vidaus rinka, reikalingos ne tik teisinės normos, bet ir valstybių
narių kompetentingų institucijų glaudus bei reguliarus
bendradarbiavimas ðir daug didesnis reguliavimo ir
priežiūros praktikos suartėjimas. ï Ö Ypač šiuo
tikslu Õ Ggeriausiu forumu
klausimams, susijusiems su atskiromis kredito įstaigomis, nagrinėti ð ir keitimuisi informacija tarpusavyje
turėtų būti Europos bankininkystės priežiūros
institucijų komitetas, įsteigtas Komisijos sprendimu 2004/5/EB[15] ï išlieka groupe de contact (ryšių
palaikymo grupė), sudaryta iš priežiūros institucijų. Ši
grupė - tinkamas organas tarpusavyje keistis informacija, kaip nurodyta 28
straipsnyje. Informacijos keitimosi tarpusavyje procedūra jokiu
būdu nepakeičia Ö neturėtų
pakeisti Õ 28 straipsnyje numatyto dvišalio bendradarbiavimo. Nepažeisdamos savo įgaliojimų vykdyti
tinkamą kontrolę priimančios valstybės narės
kompetentingos institucijos, esant arba
neatidėliotinam atvejui, arba savo iniciatyva
ar atsiliepdamos į buveinės valstybės narės Ö kompetetingų
institucijų Õ iniciatyvą, gali ir toliau Ö turėtų
galėti Õ tikrinti, ar jų
teritorijoje įsteigta kredito įstaiga laikosi atitinkamų
įstatymų, tinkamo administravimo, apskaitos procedūrų ir
deramos vidaus kontrolės principų. ê2000/12/EB 25
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (20)
Derėtų leisti kompetentingoms
institucijoms keistis informacija tarpusavyje ar su kitomis institucijomis bei
organais, kurie vykdydami savo funkcijas padeda stiprinti finansų sistemos
stabilumą. Kad būtų išlaikytas perduodamos informacijos
slaptumas, adresatų sąrašas turi Ö turėtų Õ būti griežtai
ribojamas. ê2000/12/EB 26 ir 27
konstatuojamosios dalys (pritaikytas) (21)
Tam tikras elgesys, kaip antai sukčiavimas ar
nusižengimai, kai pasinaudojama viešai neatskleista informacija, gali pakenkti
finansų sistemos stabilumui, įskaitant jos vientisumą, net kai
tai susiję su įstaigomis, kurios nėra kredito įstaigos.
Būtina apibūdinti sąlygas, kuriomis Ö tokiais
atvejais Õ leidžiama
keistis informacija. ê2000/12/EB 28
konstatuojamoji dalis (pritaikyta) (pritaikytas) (22)
Kai yra nurodyta, kad informacija gali būti
atskleista tik gavus tiesioginį kompetentingų institucijų
sutikimą, jos atitinkamais atvejais gali Ö turėtų
galėti Õ nustatyti griežtas
sąlygas, kurios turi būti įvykdytos, jei norima gauti jų
sutikimą. ê2000/12/EB 29
konstatuojamoji dalis (23)
Taip pat reikalingas leidimas keistis informacija
tarp kompetentingų institucijų ir centrinių bankų bei
kitų organų, kurie vykdo panašias funkcijas veikdami kaip pinigų
politiką įgyvendinančios žinybos, ir tam tikrais atvejais – tarp
kompetentingų institucijų ir institucijų, atsakingų už
mokėjimų sistemų priežiūrą. ê2000/12/EB 30
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (24)
Kad būtų sustiprinta rizikos ribojimo
principais pagrįsta kredito įstaigų priežiūra ir kredito
įstaigų klientų apsauga, turėtų
būti nustatyta, jog auditoriųaus pareiga yra Ö turėtų
būti Õ iš karto informuoti
kompetentingas institucijas visais atvejais, kai jies, kaip nurodyta šioje direktyvoje, atlikdamas savo užduotis
Ö atlikdami savo
užduotis, Õ sužino tam tikrus
faktus, kurie gali smarkiai paveikti kredito įstaigos finansinę
būklę arba jos administracinę ar apskaitos sistemas. Atsižvelgiant į keliamą tikslą pageidautina, kad
Ö Dėl tos
pačios priežasties Õ valstybės narės
Ö taip pat
turėtų Õ numatytių,
jog tokia pareiga galioja bet kuriomis aplinkybėmis, kai auditorius
minėtus faktus atskleidžia atlikdamas savo darbą įmonėje,
kuri yra artimai susijusi su kredito įstaiga. Tam tikrais atvejais
auditoriaus pareiga pranešti kompetentingoms institucijoms apie tam tikrus su
kredito įstaiga susijusius faktus ir sprendimus, apie kuriuos jis sužino
atlikdamas užduotis ne finansų įmonėje, nekeičia
Ö neturėtų
keisti Õ nei jo darbo
pobūdžio toje įmonėje, nei tvarkos, kuria šis darbas atliekamas. ê2000/12/EB 31–35
konstatuojamosios dalys (pritaikyta) (pritaikytas) Bendri pagrindiniai
kredito įstaigų nuosavų lėšų standartai yra esminis
veiksnys kuriant vidaus rinką, kadangi nuosavos lėšos užtikrina
kredito įstaigų veiklos tęstinumą ir apsaugo santaupas.
Toks derinimas sustiprina kredito įstaigų priežiūrą ir
padeda toliau derinti veiksmus bankų sektoriuje. Tokie standartai turi
būti taikomi visoms kredito įstaigoms, gavusioms leidimus veiklai
Bendrijoje. Kredito
įstaigų nuosavos lėšos gali padėti absorbuoti nuostolius,
kuriems padengti nepakanka pelno. Nuosavos lėšos yra svarbus kriterijus ir
kompetentingoms institucijoms pirmiausia vertinant kredito įstaigų
mokumą, taip pat kitais rizikos ribojimo tikslais. Vidaus bankų
rinkoje kredito įstaigos dalyvauja tiesioginėje tarpusavio
konkurencijoje, todėl standartai ir apibrėžimai, taikomi nuosavoms
lėšoms, turi būti lygiaverčiai. Dėl to negalima vien
valstybių narių nuožiūrai palikti apibrėžti kriterijus,
pagal kuriuos nustatoma nuosavų lėšų sudėtis. Priėmus
svarbiausius bendrus standartus, bus geriausiai pasitarnauta Bendrijos
interesams, kadangi jie užkirs kelią konkurencijos iškraipymams ir
sustiprins Bendrijos bankų sistemą. Šioje direktyvoje
pateiktame nuosavų lėšų apibrėžime nurodytos visos galimos
nuosavų lėšų pozicijos ir atitinkamos sumos, bet kiekviena
valstybė narė savo nuožiūra gali naudoti visas ar kai kurias
pozicijas arba nustatyti mažesnes atitinkamas sumas. ê2000/12/EB 36
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (25)
Ši direktyva nustato Ö , kad kai
kurioms nuosavų lėšų pozicijoms turėtų būti
nustatyti Õ tinkamumo kriterijaius kai kurioms nuosavų lėšų pozicijoms, o Ö , neapribojant Õ valstybėms narėms
gali Ö galimybės Õ taikyti griežtesnes
sąlygas. ê2000/12/EB 37
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Pradiniame etape bendri
pagrindiniai standartai apibrėžiami plačiai, kad apimtų visas
pozicijas, priskiriamas nuosavoms lėšoms skirtingose valstybėse
narėse. ê2000/12/EB 38
konstatuojamoji dalis (26)
Atsižvelgiant į atskirų nuosavų
lėšų pozicijų pobūdį, direktyvoje išskiriamos dalys,
kurios sudaro pradines nuosavas lėšas, ir dalys, kurios sudaro papildomas
nuosavas lėšas. ê2000/12/EB 39
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (27)
Kad būtų parodyta, jog dalys,
sudarančios papildomas nuosavas lėšas, skiriasi nuo pradines nuosavas
lėšas sudarančių dalių, nuosavoms lėšoms
priskiriamų papildomų lėšų suma neturi
Ö neturėtų Õ viršyti
pradinių nuosavų lėšų sumos. Be to, tam tikrų
papildomoms nuosavoms lėšoms priskiriamų dalių suma neturi Ö neturėtų Õ viršyti pusės
pradinių nuosavų lėšų sumos. ê2000/12/EB 39
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (28)
Kad būtų išvengta konkurencijos
iškraipymų, valstybinės kredito įstaigos negali
Ö neturėtų Õ nuosavoms
lėšoms priskirti garantijų, kurias joms suteikia valstybės
narės ar vietos valdžios institucijos. ê2000/12/EB 40
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (29)
Jeigu atliekant priežiūrą reikia
nustatyti kredito įstaigų konsoliduotų nuosavų
lėšų sumą, skaičiavimas turėtų
būti atliekamas vadovaujantis šia direktyva. ê2000/12/EB 41
konstatuojamoji dalis (pritaikyta) (pritaikytas) ð naujas (30)
Tikslioje apskaitos metodikoje, kurią reikia
taikyti apskaičiuojant nuosavas lėšas, mokumo
koeficientą ð jų pakankamumą, atsižvelgiant
į riziką, su kuria susiduria kredito įstaiga ï , taip pat vertinant rizikos koncentraciją, reikia Ö reikėtų Õ atsižvelgti į
1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvos 86/635/EEB dėl bankų ir
kitų finansų įstaigų metinės finansinės
atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės[16], į kurią
įtrauktos 1983 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvos 83/349/EEB,
pagrįstos Sutarties 44 straipsnio 2 dalies g punktu, dėl
konsoliduotos finansinės atskaitomybės Ö [17] Õ tam tikros
patobulintos sąlygos, ð arba į 2002 m. liepos 19 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1606/2002 dėl
tarptautinių apskaitos standartų taikymo[18]ï nuostatas ð , atsižvelgiant į tai, kuris
teisės aktas reglamentuoja kredito įstaigų apskaitą pagal
nacionalinę teisę ï . ê2000/12/EB 42–47
konstatuojamosios dalys (pritaikytas) Nuostatos dėl
nuosavų lėšų yra platesnių tarptautinių pastangų
suderinti svarbiausiose valstybėse galiojančias nuosavų
lėšų pakankamumo taisykles dalis. Bankų vidaus
rinkoje reikalaujama, kad įstaigos dalyvautų tiesioginėje
tarpusavio konkurencijoje, o bendri mokumo standartai, išreiškiami minimaliu
santykiu, neleidžia iškraipyti konkurencijos ir stiprina Bendrijos bankų
sistemą. Komisija parengs
ataskaitą ir periodiškai nagrinės nuostatas dėl nuosavų
lėšų siekdama jas sugriežtinti ir tokiu būdu pasiekti
didesnį suartėjimą rengiant bendrą nuosavų
lėšų apibrėžimą. Toks suartėjimas leis suvienodinti Bendrijos kredito
įstaigų nuosavas lėšas. Nuostatos
dėl mokumo koeficientų yra darbo, kurį atliko
Bankininkystės patariamasis komitetas, atsakingas už pasiūlymų
dėl valstybėse narėse taikomų koeficientų
pateikimą Komisijai, rezultatas. Vykdant kredito
įstaigų priežiūrą svarbiausia yra nustatyti tinkamą
mokumo koeficientą. Koeficientas,
kuriuo pagal kredito rizikos laipsnį įvertinamas turtas ir
nebalansiniai straipsniai, yra ypač svarbus mokumo matas. ònauja (31)
Minimalūs kapitalo
reikalavimai – centrinė kredito įstaigų priežiūros ir
priežiūros metodų tarpusavio pripažinimo dalis. Todėl nuostatas
dėl minimalių kapitalo reikalavimų reikėtų svarstyti
kartu su kitomis specifinėmis priemonėmis, kuriomis taip pat derinami
svarbiausi kredito įstaigų prižiūros metodai. (32)
Siekiant užkirsti
kelią konkurencijos iškraipymui ir sustiprinti bankų sistemą
vidaus rinkoje, tikslinga nustatyti bendruosius minimalius kapitalo
reikalavimus. (33)
Siekiant užtikrinti
pakankamą mokumą, svarbu nustatyti minimalius kapitalo reikalavimus,
kuriais pagal riziką įvertinamas turtas ir nebalansiniai straipsniai. ê2000/12/EB 48–51
konstatuojamosios dalys (pritaikytas) Bendrų
standartų, skirtų nuosavoms lėšoms, parengimas atsižvelgiant
į turto ir nebalansinius straipsnius, susijusius su kredito rizika,
atitinkamai yra esminis derinimo, būtino priežiūros metodikai
tarpusavyje pripažinti ir tokiu būdu baigti kurti bankų vidaus
rinką, komponentas. Atsižvelgiant
į tai, nuostatas dėl mokumo koeficiento reikia svarstyti kartu su
kitomis specifinėmis priemonėmis, kuriomis taip pat derinami svarbiausi
kredito įstaigų priežiūros metodai. Bankų vidaus
rinkoje reikalaujama, kad įstaigos dalyvautų tiesioginėje
tarpusavio konkurencijoje, o bendri mokumo standartai, išreiškiami minimaliu
santykiu, neleidžia iškraipyti konkurencijos ir stiprina Bendrijos bankų
sistemą. Šioje direktyvoje
numatomi skirtingi koeficientai priskiriami garantijoms, kurias suteikia
skirtingos finansų įstaigos. Komisija atitinkamai įsipareigoja
išnagrinėti, ar apskritai ši direktyva labai iškraipo kredito
įstaigų ir draudimo įmonių tarpusavio konkurenciją, ir
atsižvelgdama į tyrimą apsvarstyti, ar pateisinamos bet kokios
pataisomojo pobūdžio priemonės. ònauja (34)
Būtina atsižvelgti
į Bendrijos kredito įstaigų įvairovę ir numatyti
alternatyvius metodus apskaičiuoti minimalius kapitalo reikalavimus
kredito rizikai padengti, naudojant įvairius jautrumo rizikai lygius ir
reikalaujant skirtingo sudėtingumo. Naudojant išorinius reitingus ir
kredito įstaigų savus atskirų kredito rizikos parametrų
įverčius, žymiai padidėja kredito rizikos taisyklių
jautrumas rizikai ir pagerėja jų kokybė. Reikėtų
tinkamai skatinti kredito įstaigas pereiti prie jautresnių rizikai
metodų. (35)
Minimalūs kapitalo
reikalavimai turėtų būti proporcingi atitinkamai rizikai.
Pirmiausia reikalavimuose turėtų būti atspindėtas rizikos
lygio sumažėjimas dėl didelio palyginti nedidelių pozicijų
skaičiaus. (36)
Kredito rizikos mažinimo
metodus reikėtų vis labiau pripažinti, laikantis taisyklių,
kuriomis būtų užtikrinta, kad netinkamas pripažinimas nepakenktų
mokumui. (37)
Siekiant užtikrinti, kad
kredito įstaigų minimalūs kapitalo reikalavimai tinkamai
atspindėtų riziką ir rizikos sumažinimą dėl kredito
įstaigų vykdomos pakeitimo vertybiniais popieriais veiklos ir
investicijų, būtina nustatyti taisykles, numatančias į
jautrumą rizikai orientuotus ir rizikos ribojimo principais pagrįstus
šios veiklos ir investicijų reikalavimus. ê2000/12/EB 52
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Direktyvos III priede
nurodyta, kaip skaičiuojant kredito įstaigų kapitalo
reikalavimus turėtų būti vertinami nebalansiniai straipsniai.
Kad finansų rinka veiktų sklandžiai ir, svarbiausia, kad
būtų užtikrintos tokios pat veiklos sąlygos, valstybės
narės privalo siekti, kad jų kompetentingos institucijos vienodai
vertintų sutartinės užskaitos sutartis. Direktyvos III priede
atsižvelgta į tarptautinio bankų priežiūros atstovų forumo,
nagrinėjusio dvišalės užskaitos pripažinimą priežiūros
tikslais, išvadas, pirmiausia - į galimybę kai kuriems sandoriams
nuosavų lėšų reikalavimus skaičiuoti ne pagal
bendrąsias, o pagal grynąsias sumas, jeigu egzistuoja teisiškai
privalomi susitarimai, kurie užtikrina, kad kredito rizika siejasi tik su
grynąja suma. Kredito įstaigoms, veikiančioms tarptautiniu
mastu, taip pat daugelio trečiųjų šalių kredito
įstaigų grupėms, kurios konkuruoja su Bendrijos kredito
įstaigomis, bus taikoma pakoreguota nebiržinių išvestinių
priemonių priežiūra atsižvelgiant į taisykles, galiojančias
platesniu tarptautiniu mastu. Koregavimas - privalomas reikalavimas geriau
apdrausti kapitalą atsižvelgiant į riziką mažinantį
poveikį, kuriuo galimos būsimos kredito rizikos atžvilgiu pasižymi
priežiūros institucijų pripažįstamos sutartinės užskaitos
sutartys. Tam tikrose valstybėse narėse kliringo rūmų,
kurie veikia kaip pagrindinė sandorio šalis, atliekamas nebiržinių
išvestinių priemonių kliringas vaidina svarbų vaidmenį.
Kredito riziką vertinant pagal rizikos ribojimo principus, galima
pripažinti tokio kliringo pranašumus mažinant kredito riziką ir atitinkamą
sistemos riziką. Kad nebiržinėms išvestinėms priemonėms, už
kurias atsiskaityta, būtų numatytas toks pat pereinamasis laikotarpis
ir taikomi tokie pat rizikos ribojimo reikalavimai kaip ir išvestinėms
priemonėms, kuriomis prekiaujama biržoje, būtina, kad esamos ir
būsimos pozicijos, atsirandančios atlikus kliringą pagal
nebiržinių išvestinių priemonių sandorius, būtų
visiškai apdraustos ir kad būtų pašalinta rizika, jog gali susidaryti
kliringo rūmų pozicija, viršijanti pateikto užstato rinkos
vertę. Kompetentingos institucijos turi būti užtikrintos, kad
pradinio privalomojo įnašo dydis ir reikalaujamo įnašo svyravimo
ribos bei pateikto užstato kokybė ir apsaugos lygis yra pakankami.
Direktyvos III priedas sudaro panašią galimybę, kai kompetentingos
institucijos pripažįsta valstybėse narėse įsteigtų
kredito įstaigų sutartinę užskaitą ir tokiu būdu joms
numato vienodas konkurencijos sąlygas. Taisyklės yra gerai
subalansuotos ir tinka toliau stiprinti rizikos ribojimo principais pagrįstos
priežiūros taikymą kredito įstaigoms. Valstybių narių
kompetentingos institucijos turėtų užtikrinti, kad
padidėjimų skaičiavimas būtų grindžiamas ne
spėjamomis, bet realiomis sumomis. ònauja (38)
Operacinė rizika yra
reikšminga rizika, su kuria susiduria kredito įstaigos ir kurią
reikia padengti nuosavomis lėšomis. Būtina atsižvelgti į
Bendrijos kredito įstaigų įvairovę ir todėl nustatyti
alternatyvius metodus apskaičiuoti operacinės rizikos reikalavimus,
naudojant įvairius jautrumo rizikai lygius ir reikalaujant skirtingo
sudėtingumo. Reikėtų tinkamai skatinti kredito įstaigas
pereiti prie jautresnių rizikai metodų. Kadangi operacinės
rizikos vertinimo ir valdymo metodai dar nauji, taisykles reikėtų
reguliariai patikrinti ir prireikus atnaujinti, įskaitant tas, kurios
susijusios su įvairių verslo linijų mokesčiais ir rizikos
mažinimo metodų pripažinimu. (39)
Siekiant užtikrinti
pakankamą grupei priklausančių kredito įstaigų
mokumą, minimalius kapitalo reikalavimus būtina taikyti remiantis tos
grupės konsoliduota finansine padėtimi. Siekiant užtikrinti, kad
nuosavos lėšos būtų tinkamai paskirstytos grupėje ir, kai
reikia, galėtų būti panaudotos santaupoms apsaugoti, minimalius
kapitalo reikalavimus reikėtų taikyti atskiroms grupei
priklausančioms kredito įstaigoms, jei šio tikslo negalima
veiksmingai pasiekti kitaip. ê2000/12/EB 53
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Minimalus santykis,
numatytas šioje direktyvoje, sustiprina Bendrijoje veikiančių kredito
įstaigų kapitalą. Vadovaujantis statistine reikalavimų,
taikytų kapitalui 1988 m. pradžioje, apžvalga nustatytas 8% dydžio
koeficientas. ê2000/12/EB 54
konstatuojamoji dalis (40)
Reikėtų suderinti svarbiausias kredito
įstaigų rizikos stebėjimo taisykles, tačiau valstybėms
narėms turėtų būti numatyta galimybė ir toliau
nustatyti reikalavimus, griežtesnius už nurodytus šioje direktyvoje. ê2000/12/EB 55
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (41)
Kredito įstaigos rizikos stebėjimas ir
kontrolė yra Ö turėtų
būti Õ neatskiriama jos
priežiūros dalis. Ö Todėl Õ Ppernelyg
didelė rizikos koncentracija vienam klientui ar susijusių
klientų grupei gali sukelti nepageidaujamą nuostolių
riziką. Tokią padėtį galima laikyti žalinga kredito
įstaigos mokumui. ê2000/12/EB 56 konstatuojamoji
dalis (pritaikytas) (42)
Vidaus bankų rinkoje Ö Kadangi Õ kredito
įstaigos Ö vidaus
rinkoje Õ tiesiogiai tarpusavyje konkuruoja, todėl
stebėjimo reikalavimai turėtų būti lygiaverčiai Ö visoje
Bendrijoje Õ . Dėl šios priežasties kriterijus, taikomus rizikos
koncentracijai nustatyti, turi reglamentuoti teisiškai privalomos Bendrijos
taisyklės, o jų nustatymo negalima palikti vien valstybių
narių nuožiūrai. Todėl bendrų taisyklių priėmimas
geriausiai atitiks Bendrijos interesus, kadangi nebus leista susidaryti
skirtingoms konkurencijos sąlygoms ir kartu bus sustiprinta Bendrijos
bankų sistema. ê2000/12/EB 57
konstatuojamoji dalis (pritaikyta) (pritaikytas) ð naujas (43)
Nuostatos dėl kredito
įstaigų mokumo koeficiento taikomos ir kredito rizikos
rūšių, kurių negali prisiimti kredito įstaiga,
sąrašui, todėl šį sąrašą reikėtų naudoti ir
apibūdinant riziką, kai nustatomos didelės rizikos ribos.
Tačiau ð Nors, siekiant apriboti dideles
pozicijas, reikėtų pozicijų apibrėžimą paremti
apibrėžimu, numatytu taikant minimalius nuosavų lėšų
reikalavimus kredito rizikai padengti, ï nereikėtų remtis rizikos koeficientais ar rizikos laipsniais,
kurie nurodyti minėtose nuostatose. Šie koeficientai ir rizikos laipsniai
buvo nustatyti tam, kad būtų galima įvesti bendrą mokumo
reikalavimą, taikomą kredito įstaigų kredito rizikai. Reguliuojant didelę riziką siekiama Ö Siekiant Õ apriboti didžiausius
nuostolius, kuriuos kredito įstaiga gali patirti dėl kurio nors vieno
kliento ar susijusių klientų grupės, Todėl
dDera
laikytis nuosaikios pozicijos, kai paprastai
atsižvelgiama į rizikos nominalią vertę, tačiau nenustatomi
Ö priimti
taisykles didelėms pozicijoms nustatyti, kuriose atsižvelgiama į
nominalią pozicijos vertę, nenustatant Õ rizikos koeficientųai
ar laipsniųai. ònauja (44)
Nors, kol įvyks kitas
nuostatų dėl didelių pozicijų patikrinimas, pageidautina
leisti pripažinti kredito rizikos mažinimo poveikį panašiai, kaip
leidžiama minimalių kapitalo reikalavimų atveju, šitaip siekiant
apriboti apskaičiavimo reikalavimus, taisyklės dėl kredito
rizikos mažinimo buvo sudarytos atsižvelgiant į bendrą
diversifikuotą kredito riziką, atsirandančią iš
pozicijų daugeliui sandorio šalių. Atitinkamai šių metodų,
skirtų apriboti dideles pozicijas ir kartu – didžiausius nuostolius,
kuriuos įmanoma patirti dėl kurio nors vieno kliento ar susijusių
klientų grupės, poveikio pripažinimui turėtų būti
taikomos rizikos ribojimo principais pagrįstos apsaugos priemonės. ê2000/12/EB 58
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (45)
Jeigu kredito įstaigai kyla rizika dėl
savo patronuojančios įmonės ar kitų šios
patronuojančios įmonės dukterinių įmonių,
būtinas ypatingas atidumas. Rizikų, kurios tenka kredito
įstaigai, valdymas turi Ö turėtų Õ būti stebimas
visiškai nepriklausomai, vadovaujantis nuosaikaus bankų valdymo principais,
neatsižvelgiant į jokius kitus motyvus, išskyrus
šiuos principus. Pagal šios direktyvos nuostatas
reikalaujama, kad jJeigu asmenų, tiesiogiai ar netiesiogiai
valdančių kontrolinį akcijų paketą, įtaka gali
pakenkti nuosaikiam ir rizikos ribojimo principais pagrįstam tos
įstaigos valdymui, kompetentingos institucijos imasi
Ö turėtų
imtis Õ tinkamų
priemonių, kad šią situaciją pakeistų. Didelės rizikos
atveju taip pat turėtų būti
nustatyti konkretūs rizikos standartai, Ö įskaitant
griežtesnius apribojimus, Õ kuriuosas
kredito įstaiga suteikia savo grupei. Tokiais
atvejais pateisinami apribojimai, griežtesni už tuos, kurie taikomi kitoms
rizikos grupėms. Tačiau griežtesnių
apribojimų Ö šių
standartų Õ nereikėtų
taikyti tais atvejais, kai patronuojanti įmonė yra finansųinė
kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė ar kredito įstaiga, arba
kai kitos dukterinės įmonės yra kredito ar finansų
įstaigos ar papildomas banko paslaugas
teikiančios įmonės, jeigu visoms šioms įmonėms taikoma
konsoliduota kredito įstaigos priežiūra. Tokiais
atvejais užtikrinamas pakankamas konsoliduotas įmonių grupės
stebėjimas, todėl nereikia nustatyti griežtesnių rizikos
apribojimų. Įdiegus šį principą, bankų grupės bus
paskatintos organizuoti savo struktūrą taip, kad jas būtų
galima stebėti konsoliduotai. Tai yra pageidautina, kadangi tuomet bus
galima užtikrinti visapusiškesnį stebėjimą. ònauja (46)
Kredito įstaigos
turėtų pasirūpinti, kad turės vidaus kapitalo, kuris
atsižvelgiant į riziką, su kuria jos susiduria arba galėtų
susidurti, bus pakankamo dydžio ir kokybės bei deramai paskirstytas.
Todėl kredito įstaigos turėtų taikyti strategijas ir
procesus savo vidaus kapitalo pakankamumui įvertinti ir palaikyti. (47)
Kompetetingų
institucijų atsakomybė – įsitikinti, kad kredito įstaigos
yra gerai organizuotos ir turi pakankamai nuosavų lėšų,
atsižvelgiant į riziką, su kuria jos susiduria ar galėtų
susidurti. (48)
Tam, kad bankų
vidaus rinka funkcionuotų veiksmingai, nuosekliai taikyti šią
direktyvą ir suartinti priežiūros praktiką visoje Bendrijoje
turėtų padėti Europos bankininkystės priežiūros
institucijų komitetas. (49)
Dėl tos pačios
priežasties ir siekiant užtikrinti, kad Bendrijos kredito įstaigų,
veikiančių keliose valstybėse narėse, našta netaptų
neproporcinga dėl to, kad atsakomybė už leidimų išdavimą ir
priežiūrą ir toliau tenka atskiros valstybės narės
kompetetingoms institucijoms, būtina, kad šios institucijos
bendradarbiautų glaudžiau. Todėl reikėtų stiprinti
konsoliduotų priežiūros institucijų vaidmenį. Europos
bankininkystės priežiūros institucijų komitetas turėtų
remti ir stiprinti šį bendradarbiavimą. ê2000/12/EB 65
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (50)
Konsoliduota kredito įstaigų
priežiūra siekiama apsaugoti minėtų
Ö kredito Õ įstaigų
indėlininkų interesus ir užtikrinti finansų sistemos
stabilumą. ê2000/12/EB 59
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (51)
Ö Todėl, Õ Kkad
būtų veiksminga, konsoliduota priežiūra turi
Ö turėtų Õ būti taikoma
visoms bankų grupėms, įskaitant ir tas patronuojančias
įmones, kurios nėra kredito įstaigos. Kompetentingos
institucijos turi Ö turėtų Õ turėti
būtinas teisines priemones, kad galėtų vykdyti tokią
priežiūrą. ê2000/12/EB 60
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (52)
Jeigu grupės, kurios patronuojanti
įmonė kontroliuoja bent vieną dukterinę kredito
įstaigą, veikla yra diversifikuota, kompetentingos institucijos turi Ö turėtų Õ galėti
įvertinti tokiai grupei priklausančios kredito įstaigos
finansinę būklę. Tolesnio derinimo metu
valstybės narės gali nustatyti reikiamus konsolidavimo būdus,
kad būtų įgyvendinti šios direktyvos tikslai.
Kompetentingos institucijos privalo Ö turėtų Õ turėti bent jau
tokias priemones, kurios joms leistų iš visų įmonių gauti
informaciją, būtiną savo funkcijoms vykdyti. Kai vykdoma
skirtingomis finansinės veiklos rūšimis užsiimančių
įmonių priežiūra, už skirtingų finansų sektorių
priežiūrą atsakingos institucijos turi Ö turėtų Õ bendradarbiauti. Ö Tolesnio
derinimo metu valstybės narės turėtų galėti nustatyti
reikiamus konsolidavimo būdus, kad būtų įgyvendinti šios
direktyvos tikslai. Õ ê2000/12/EB 61
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (53)
Be to, vValstybės narės gali Ö turėtų
galėti Õ atsisakyti išduoti
leidimą verstis banko veikla arba jį panaikinti tam tikroms
grupės struktūroms, jeigu jos yra laikomos netinkamomis verstis banko
veikla pirmiausia dėl to, kad tokių grupės struktūrų
negalima veiksmingai prižiūrėti. Tokiais atvejais kompetentingos
institucijos naudojasi Ö turėtų
naudotis Õ įgaliojimais, nurodytais šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalies pirmoje
pastraipoje ir 2 dalyje, 14 straipsnio 1 dalies c punkte ir 16 straipsnyje, kad
galėtų Ö būtinais
siekiant Õ užtikrinti
patikimą ir rizikos ribojimo principais pagrįstą kredito
įstaigų valdymą. ê2000/12/EB 62–64
konstatuojamosios dalys (pritaikytas) Valstybės
narės taip pat gali taikyti atitinkamus priežiūros metodus
grupėms, kurių struktūroms ši direktyva netaikoma. Jeigu
tokių įstaigų atsiranda daug, reikėtų numatyti, kad ši
direktyva taikoma ir joms. Konsoliduota priežiūra turi būti
taikoma visoms I priede numatytoms veiklos rūšims. Todėl visoms
įmonėms, kurių pagrindinė veikla yra būtent ta, kuri
nurodyta minėtame priede, turi būti taikoma konsoliduota
priežiūra. Dėl šios priežasties reikia
praplėsti finansų įstaigų apibrėžimą, kad
būtų apimta ir ši veikla. Direktyvoje 86/635/EEB
ir Direktyvoje 83/349/EEB buvo nustatytos konsolidavimo taisyklės,
taikomos konsoliduotai finansinei atskaitomybei, kurią skelbia kredito
įstaigos. Dėl to galima tiksliau apibrėžti metodus, kurie turi
būti taikomi vykdant konsoliduotą rizikos ribojimo principais pagrįstą
priežiūrą. ònauja (54)
Kad bankų vidaus
rinka funkcionuotų vis veiksmingiau ir kad Bendrijos piliečiams
būtų užtikrintas pakankamas skaidrumas, būtina, kad
kompetentingos institucijos viešai ir taip, kad būtų įmanoma
prasmingai palyginti, praneštų, kaip įgyvendinama ši direktyva. (55)
Siekiant stiprinti rinkos
drausmę ir skatinti kredito įstaigas gerinti savo rinkos
strategiją, rizikos kontrolę ir vidaus valdymo organizavimą,
turėtų būti numatyta, kad kredito įstaigos tinkamai skelbtų
informaciją. ê2000/12/EB 66 konstatuojamoji
dalis (pritaikytas) (56)
Kad būtų galima išnagrinėti
problemas, susijusias su šioje direktyvoje bei su kitoje direktyvoje dėl
kredito įstaigų veiklos aptariamais dalykais, būtina, kad
kompetentingos institucijos ir Komisija bendradarbiautų Bankininkystės patariamajame komitete, ypač tada, kai
siekiama didesnio suderinimo. Valstybių narių kompetentingos
institucijos gali bendradarbiauti ne tik Bankininkystės patariamajame
komitete, bet ir pasinaudodamos kitomis institucijų, vykdančių
kredito įstaigų steigimosi ir veiklos priežiūrą,
bendradarbiavimo formomis, pirmiausia bendradarbiavimu groupe de contact (ryšių
palaikymo grupėje), kurią yra įsteigusios bankų
priežiūros institucijos. ê2000/12/EB 67
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (57)
Kartais gali prireikti
atlikti techninį išsamių taisyklių, išdėstytų šioje
direktyvoje, koregavimą atsižvelgiant į naujus bankų sektoriaus
poslinkius. Tuomet, iškilus būtinybei, koregavimą pagal Sutartyje jai
numatytus įgyvendinimo įgaliojimus atlieka Komisija, pasikonsultavusi
su Bankininkystės patariamuoju komitetu. Priemonės,
būtinos šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti
priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB,
nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo
įgaliojimais tvarką Ö [19] Õ . ònauja (58)
Siekiant išvengti rinkos
trikdymo ir užtikrinti bendro nuosavų lėšų lygio tolygumą,
tikslinga numatyti konkrečias pereinamojo laikotarpio priemones. (59)
Atsižvelgiant į
minimalių kapitalo reikalavimų taisyklių jautrumą rizikai,
pageidautina reguliariai patikrinti, ar jos daro pastebimą poveikį
ekonomikos ciklui. Komisija, atsižvelgdama į Europos centrinio banko nuomonę,
turėtų pateikti ataskaitas šiuo klausimu Europos Parlamentui ir
Tarybai. ê2000/12/EB 68
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Šios direktyvos 36
straipsnio 1 dalis numato, kad tais atvejais, kai kredito įstaigos yra
įkurtos kaip kooperatinės bendrijos ar fondai, skolininkų
solidariuosius įsipareigojimus pagal 34 straipsnio 2 dalies 7 punktą
galima laikyti nuosavomis lėšomis. Danijos vyriausybė tvirtai
pareiškė norinti, kad šioje šalyje veikiančios hipotekos kredito
įstaigos, kurių yra nedaug ir kurios yra įkurtos kaip kooperatinės
bendrijos ar fondai, būtų reorganizuotos į viešąsias
ribotos atsakomybės bendroves. Kad šis reorganizavimas būtų
vykdomas lengviau ar kad jis apskritai galėtų būti vykdomas,
būtina laikina išlyga, leidžianti minėtiems subjektams priskirti dalį
savo solidariųjų įsipareigojimų nuosavoms lėšoms. Ši
laikina išlyga neturėtų neigiamai paveikti kredito įstaigų
tarpusavio konkurencijos. ê2000/12/EB 69–71
konstatuojamosios dalys (pritaikyta) (69) Jeigu kredito įstaigų turimiems hipotekos lakštams bus
taikomas 20% koeficientas, tai gali pakenkti nacionalinei finansų rinkai,
kurioje šios priemonės vaidina svarbiausią vaidmenį. Šiuo atveju
imtasi laikinųjų priemonių 10% koeficientui nustatyti. Turto
pavertimo likvidžiais vertybiniais popieriais rinka sparčiai
plėtojasi, todėl pageidautina, kad Komisija kartu su valstybėmis
narėmis išnagrinėtų, koks turėtų būti nuosaikus
požiūris į vertybinius popierius, pagrįstus turtu, ir iki 1999
m. birželio 22 d. pateiktų pasiūlymus dėl to, kaip
būtų galima pakeisti galiojančius teisės aktus, kad
būtų apibrėžta, koks turėtų būti nuosaikus
požiūris į turtu pagrįstus vertybinius popierius. Kompetentingos
institucijos gali leisti iki 2006 m. gruodžio 31 d. taikyti 50%
koeficientą pagal hipoteką įkeistam turtui, kurį sudaro
biurai ar įvairios paskirties komercinės patalpos. Turtui, kuris yra
susijęs su hipoteka, turi būti taikomigriežti vertinimo kriterijai,
jis turi būti reguliariai pakartotinai vertinamas, kad būtų
atsižvelgta į komercinės nuosavybės rinkos poslinkius.
Savininkas turi pats naudotis tokia nuosavybe arba turi būti ją
išnuomojęs. Paskoloms, skirtoms teritorijų užstatymui, šis 50%
koeficientas netaikomas. (70) Kad būtų galima užtikrinti darnų nuostatų
dėl rizikos taikymą, valstybėms narėms turėtų
būti leista numatyti naujas ribas imti taikyti dviem etapais.
Mažesnėms kredito įstaigoms gali būti numatytas ilgesnis
pereinamasis laikotarpis, kadangi joms pernelyg greitai ėmus taikyti 25%
koeficiento apribojimą gali pernelyg smarkiai sumažėti jų
skolinimo veikla. (71) Be to, toliau derinamos sąlygos, susijusios su kredito
įstaigų reorganizavimu ir likvidavimu. ê2000/12/EB 72
konstatuojamoji dalis (pritaikyta) (60)
Priemones, būtinas likvidumo rizikai
prižiūrėti, taip pat reikia suderinti. ê2000/12/EB 73
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) Ši direktyva neturi
paveikti valstybių narių įsipareigojimų dėl
perkėlimo datų, išdėstytų V priedo B dalyje ònauja (61)
Šia direktyva paisoma
pagrindinių teisių ir laikomasi principų, kurie Europos
Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažįstami kaip bendri
Bendrijos teisės principai. (62)
Pareiga perkelti šią
direktyvą į nacionalinę teisę turėtų būti
apribota tomis nuostatomis, kuriomis iš esmės keičiamos
pirmesnės direktyvos. Pareigą perkelti nepakeistas nuostatas nustato
ankstesnės direktyvos. (63)
Ši direktyva
neturėtų pažeisti valstybių narių pareigų,
susijusių su direktyvų, nurodytų XIII priedo B dalyje,
perkėlimo į nacionalinę teisę terminais. ê2000/12/EB PRIĖMĖ ŠIĄ
DIREKTYVĄ: ònauja Turinys I ANTRAŠTINĖ DALIS || DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽIMAI II ANTRAŠTINĖ DALIS || KREDITO ĮSTAIGŲ STEIGIMUISI IR VEIKLAI TAIKOMI REIKALAVIMAI III ANTRAŠTINĖ DALIS || NUOSTATOS DĖL ĮSISTEIGIMO LAISVĖS IR LAISVĖS TEIKTI PASLAUGAS 1 skirsnis || Kredito įstaigos 2 skirsnis || Finansų įstaigos 3 skirsnis || Naudojimasis įsisteigimo laisve 4 skirsnis || Naudojimasis laisve teikti paslaugas 5 skirsnis || Priimančios valstybės narės kompetentingų institucijų įgaliojimai IV ANTRAŠTINĖ DALIS || SANTYKIAI SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS 1 skirsnis || Informacija apie trečiųjų šalių įstaigas ir patekimo į šių šalių rinkas sąlygos 2 skirsnis || Bendradarbiavimas su trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis atliekant konsoliduotą priežiūrą V ANTRAŠTINĖ DALIS || RIZIKĄ RIBOJANČIOS PRIEŽIŪROS PRINCIPAI IR TECHNINĖS PRIEMONĖS BEI INFORMACIJOS ATSKLEIDIMAS 1 skyrius || Riziką ribojančios priežiūros principai 1 skirsnis || Buveinės ir priimančios valstybės narės kompetencija 2 skirsnis || Keitimasis informacija ir profesinė paslaptis 3 skirsnis || Asmenų, atsakingų už metinių ir konsoliduotų ataskaitų teisinę kontrolę, pareigos 4 skirsnis || Įgaliojimai taikyti sankcijas ir teisė kreiptis į teismą 2 skyrius || Riziką ribojančios priežiūros techninės priemonės 1 skirsnis || Nuosavos lėšos 2 skirsnis || Nuostatos dėl rizikos 1 poskirsnis || Taikymo apimtis 2 poskirsnis || Reikalavimų apskaičiavimas 3 poskirsnis || Minimalus nuosavų lėšų lygis 3 skirsnis || Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai kredito rizikai padengti 1 poskirsnis || Standartizuotas metodas 2 poskirsnis || Vidaus reitingais pagrįstas metodas 3 poskirsnis || Kredito rizikos mažinimas 4 poskirsnis || Pakeitimas vertybiniais popieriais 4 skirsnis || Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai operacinei rizikai padengti 5 skirsnis || Didelė rizika 6 skirsnis || Kvalifikuotoji akcijų paketo dalis, turima ne finansų sektoriaus įmonėse 3 skyrius || Kredito įstaigų vertinimo procesas 4 skyrius || Kompetetingų institucijų vykdoma priežiūra ir informacijos atskleidimas 1 skirsnis || Priežiūra 2 skirsnis || Kompetetingų institucijų vykdomas informacijos atskleidimas 5 skyrius || Kredito įstaigų vykdomas informacijos atskleidimas VI ANTRAŠTINĖ DALIS || VYKDYMO ĮGALIOJIMAI VII ANTRAŠTINĖ DALIS || PEREINAMOSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 1 skyrius || Pereinamosios nuostatos 2 skyrius || Baigiamosios nuostatos I PRIEDAS || Veiklos rūšių, kurioms taikomas abipusio pripažinimo principas, sąrašas II PRIEDAS || Nebalansinių straipsnių klasifikavimas III PRIEDAS || Išvestinių finansinių priemonių traktavimas IV PRIEDAS || Išvestinių finansinių priemonių rūšys V PRIEDAS || Rizikos valdymo ir traktavimo techniniai kriterijai VI PRIEDAS || Standartizuotas metodas VI PRIEDO 1 dalis || Rizikos koeficientai VI PRIEDO 2 dalis || IKVI pripažinimas ir jų pateiktų kredito rizikos vertinimų priskyrimas VI PRIEDO 3 dalis || IKVI kredito rizikos vertinimų taikymas rizikos koeficientams nustatyti VII PRIEDAS || Vidaus reitingais pagrįstas metodas VII PRIEDO 1 dalis || Pagal riziką įvertintos pozicijos ištikėtinų nuostolių sumos VII PRIEDO 2 dalis || PD, LGD ir terminas VII PRIEDO 3 dalis || Pozicijos vertė VII PRIEDO 4 dalis || Minimalūs reikalavimai vidaus reitingais pagrįstam metodui VIII PRIEDAS || Kredito rizikos mažinimas VIII PRIEDO 1 dalis || Tinkamumas VIII PRIEDO 2 dalis || Minimalūs reikalavimai VIII PRIEDO 3 dalis || Kredito rizikos mažinimo poveikio apskaičiavimas VIII PRIEDO 4 dalis || Terminų nesutapimas VIII PRIEDO 5 dalis || Kredito rizikos mažinimo deriniai pagal standartizuotą metodą VIII PRIEDO 6 dalis || CRM krepšelių metodikos IX PRIEDAS || Pakeitimas vertybiniais popieriais IX PRIEDO 1 dalis || X priede vartojamų sąvokų apibrėžimai IX PRIEDO 2 dalis || Reikšmingos kredito rizikos perkėlimo pripažinimo, pagal riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimo ir pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų tikėtinų nuostolių sumų minimalūs reikalavimai IX PRIEDO 3 dalis || Išorinis kredito vertinimas IX PRIEDO 4 dalis || Apskaičiavimas X PRIEDAS || Operacinė rizika X PRIEDO 1 dalis || Bazinio indikatoriaus metodas X PRIEDO 2 dalis || Standartizuotas metodas X PRIEDO 3 dalis || Pažangieji vertinimo metodai X PRIEDO 4 dalis || Bendras skirtingų metodikų naudojimas X PRIEDO 5 dalis || Nuostolių įvykio rūšies klasifikacija XI PRIEDAS || Kompetetingų institucijų atliekamo patikrinimo ir įvertinimo techniniai kriterijai XII PRIEDAS || Techniniai atskleidimo kriterijai XII PRIEDO 1 dalis || Bendrieji kriterijai XII PRIEDO 2 dalis || Bendrieji reikalavimai XII PRIEDO 3 dalis || Tam tikrų priemonių arba metodikų naudojimo kvalifikaciniai reikalavimai XIII PRIEDO A dalis || Panaikinamos direktyvos ir jų pakeitimai (minimi 158 straipsnyje) XIII PRIEDO B dalis || Galutinės įgyvendinimo datos (minimos 159 straipsnyje) XIV PRIEDAS || Straipsnių koreliacijos lentelė ê2000/12/EB (pritaikytas) I ANTRAŠTINĖ DALIS ÖDALYKAS, TAIKYMO
SRITIS IR Õ APIBRĖŽIMAI IR TAIKYMO SRITIS ê2000/12/EB 2
straipsnio 1 ir 2 dalys (pritaikytas) 1 straipsnis 1. Ši direktyva yra susijusi su Ö nustato
taisykles dėl Õ kredito
įstaigų steigimosiusi ir veiklosa Ö bei jų
riziką ribojančios priežiūros Õ. Ji taikoma visoms kredito įstaigoms. 2. Ö 39 Õ 52–56 straipsnisai Ö ir V
antraštinės dalies 4 skyriaus 1 skirsnis Õ taip pat taikomi finansųinėms kontroliuojančiosioms
(holdingo) bendrovėms ir
mišrią veiklą vykdančioms holdingo bendrovėms, kurių
pagrindinės buveinės yra Bendrijoje. 3. Įstaigos, išskyrus
valstybių narių centrinius bankus, kurioms, vadovaujantis 3 dalimi Ö 5
straipsniu Õ, ši direktyva
netaikoma, 25 ir 52-56 Ö 39 Õ straipsnyjeiuose
Ö ir V
antraštinės dalies 4 skyriaus 1 skirsnyje Õ traktuojamos kaip
finansų įstaigos. ê2000/12/EB 2
straipsnio 3 dalis (pritaikyta) 2 straipsnis Ši direktyva netaikoma: –
valstybių narių centriniams bankams, –
pašto pinigų persiuntimo sistemų (giro)
įstaigoms, –
Belgijoje – Institut de Réescompte et de
Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut, –
Danijoje – Dansk Eksportfinansieringsfond,
Danmarks Skibskreditfond ir Dansk Landbrugs Realkreditfond, –
Vokietijoje – Kreditanstalt für Wiederaufbau,
t. y. įmonėms, kurios pagal Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz
pripažįstamos valstybinės aprūpinimo būstu politikos
įgyvendinimo institucijomis ir kurių pagrindinė veikla nėra
bankinės operacijos, taip pat įmonėms, kurios pagal tą
įstatymą pripažįstamos pelno nesiekiančiomis
aprūpinimo būstu įmonėmis, –
Graikijoje – Ελληνική
Τράπεζα
Βιομηχανικής
Αναπτύξεως (Elliniki
Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), Ταμείο
Παρακαταθηκών
και Δανείων (Tamio Parakatathikon
kai Danion) ir Ταχυδρομικό
Ταμιευτήριο
(Tachidromiko Tamieftirio), –
Ispanijoje – Instituto de Crédito Oficial, –
Prancūzijoje – Caisse des dépôts et
consignations, –
Airijoje – kredito unijoms ir savišalpos
draugijoms, –
Italijoje – Cassa depositi et prestiti, –
Nyderlanduose – Netherlandse Investeringsbank
voor Ontwikkelingslanden NV, NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij, NV
Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering ir Overijsselse
Ontwikkelingsmaatschappij NV, –
Austrijoje – įmonėms, kurios,
atsižvelgiant į visuomenės interesus, pripažintos namų statybos
asociacijomis, ir Österreichische Kontrollbank AG, –
Portugalijoje – Caixas Económicas, veikusios
1986 m. sausio 1 d., išskyrus tas, kurios įkurtos kaip ribotos
atsakomybės bendrovės, ir išskyrus Caixa Económica Monterpio Geral, –
Suomijoje – Teollisen yhteistyön rahasto
Oy/Fonden för industriellt samarbete AB ir Kera Oy/Kera Ab, –
Švedijoje – Svenska Skeppshypotekskassan, –
Jungtinėje Didžiosios Britanijos ir
Šiaurės Airijos Karalystėje – the National Savings Bank, the
Commonwealth Development Finance Company Ltd, the Agricultural Mortgage
Corporation Ltd, the Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd, the
Crown Agents for overseas governments and administrations, kredito unijoms
ir municipaliniams bankams, ê2003 m. Stojimo aktas –
Latvijoje – krajaizdevu sabiedribas,
įmonėms, kurios pagal krajaizdevu sabiedribu likums
pripažintos kooperatinėmis įmonėmis, kurios teikia finansines
paslaugas tik savo nariams, –
Lietuvoje – kredito unijoms, išskyrus Centrinę
kredito uniją, –
Vengrijoje – Magyar Fejlesztési Bank Rt. ir Magyar
Export-Import Bank Rt., –
Lenkijoje – Spóldzielcze Kasy Oszczednosciowo -
Kredytowe ir Bank Gospodarstwa Krajowego. êDirektyvos 2004/xx/EB
3 straipsnio 1 punktas (pritaikytas) 4. Komisija
pagal 60 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą nusprendžia
dėl bet kokių 3 dalyje pateikiamo sąrašo pakeitimų. ê2000/12/EB 2
straipsnio 5 ir 6 dalys (pritaikytas) 3 straipsnis 1. Ö Vienai ar
daugiau Õ kKredito
įstaigųoms, iki 1977 m. gruodžio 15 d. buvusiųoms
toje pačioje valstybėje narėje ir nuolatos kontroliuojamųoms
toje pačioje šalyje įsikūrusios centrinės įstaigos,
gali būti netaikomi 6 straipsnio 1 dalyje, 8 ir 59
straipsniuose Ö 7 straipsnyje
ir 11 straipsnio 1 dalyje Õ išdėstyti
reikalavimai, jeigu ne vėliau kaip iki 1979 m. gruodžio 15 d.
nacionaliniuose teisės aktuose numatoma, kad: a) centrinė ir kontroliuojamos įstaigos solidariai
atsako už įsipareigojimus arba jei centrinė įstaiga visiškai
garantuoja savo kontroliuojamos įstaigos įsipareigojimus; b) centrinės įstaigos ir visų jos
kontroliuojamų įstaigų mokumas bei likvidumas yra
prižiūrimi bendrai remiantis konsoliduotomis ataskaitomis; c) centrinės įstaigos vadovybė turi
įgaliojimus duoti nurodymus kontroliuojamų įstaigų
vadovams. Vietos mastu veikiančios kredito
įstaigos, kurios pirmoje pastraipoje nurodytomis sąlygomis yra
prijungiamos prie centrinės įstaigos kaip Ö nuolat Õ kontroliuojamos
įstaigos, po 1977 m. gruodžio 15 d. gali pasinaudoti minėtoje
pastraipoje išdėstytomis sąlygomis, jei šios įstaigos yra
įprasta centrinei įstaigai priklausančio tinklo dalis. êDirektyvos 2004/xx/EB
3 straipsnio 2 punktas (pritaikytas) Kitoms kredito įstaigoms, kurios
nėra įsteigtos naujose teritorijose, atsiradusiose nusausinus
jūrą, arba skilus ar susijungus jau egzistavusioms nuo centrinės
įstaigos priklausomoms ar joms atskaitingoms įstaigoms, Komisija
pagal 60 straipsnio 2 dalyje Ö 150
straipsnyje Õ numatytą
procedūrą gali nustatyti papildomas antros pastraipos taikymo
taisykles, taip pat ir pirmoje pastraipoje numatytų išimčių
panaikinimo taisykles, jeigu Taryba mano, jog naujų įstaigų,
kurioms taikoma antroje pastraipoje nustatyta tvarka, prijungimas gali
neigiamai paveikti konkurenciją. ê2000/12/EB 2
straipsnio 5 ir 6 dalys (pritaikytas) 2. Kredito įstaigai, Ö minimai Õ kurią pagal 5 Ö 1 Õ dalies pirmojeą
pastraipojeą, gali būti netaikomos šios
direktyvos 5 Ö 9 ir 10 Õ straipsniųo,
taip pat 40–51 ir 65 straipsnių Ö V
antraštinės dalies 2 skyriaus 2, 3, 4, 5 ir 6 skirsnių bei 3
skyriaus Õ nuostatos, jei,
nepažeidžiant šių nuostatų taikymo centrinei įstaigai,
minėtos nuostatos taikomos konsoliduotai tai visumai, kurią sudaro
centrinė įstaiga su savo kontroliuojamomis įstaigomis. Tokios išimties atvejais Ö 16, 23, 24, 25
straipsniai, 26 straipsnio 1–3 dalys, 28 ir 29–37 Õ 13, 18 ir 19 straipsniai, 20 straipsnio 1–6 dalys, 21 ir 22
straipsniai taikomi tai visumai, kurią sudaro centrinė įstaiga
su savo kontroliuojamomis įstaigomis. ê2000/12/EB 1 str. (pritaikytas) 4 straipsnis Apibrėžimai Šioje direktyvoje Ö taikomi šie
apibrėžimai: Õ ê2000/28/EB 1
straipsnio 1–5 dalys (pritaikytas) 1)
„kredito įstaiga“ – tai: a) įmonė, kuri verčiasi
indėlių ar kitų grąžintinų lėšų
priėmimu iš visuomenės ir paskolų teikimu savo sąskaita; arba b) elektroninių pinigų
įstaiga, kaip apibrėžta 2000 m. rugsėjo 18
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/46/EB dėl elektroninių pinigų įstaigų
veiklos pradėjimo, vykdymo ir pagrįstos priežiūros[20]. Konsoliduotos
priežiūros tikslais „kredito įstaiga“ laikoma kredito įstaiga,
apibūdinta pirmoje pastraipoje, taip pat bet kuri privati ar viešoji
įmonė, atitinkanti pirmoje pastraipoje pateiktą
apibrėžimą ir gavusi leidimą veiklai trečiojoje šalyje. Didelės
rizikos priežiūros ir kontrolės tikslais „kredito įstaiga“
laikoma kredito įstaiga, apibūdinta pirmoje pastraipoje,
įskaitant kredito įstaigos filialus trečiosiose šalyse, taip pat
bet kuri privati ar viešoji įmonė, įskaitant jos filialus,
atitinkanti pirmoje pastraipoje pateiktą apibrėžimą ir gavusi
leidimą veiklai trečiojoje šalyje; 2)
„leidimas“ – atitinkamų institucijų
išduotas bet kokios formos dokumentas, kuriuo suteikiama teisė verstis kredito
įstaigos veikla; 3)
„filialas“ – veiklos vieta, kuri sudaro juridiškai
priklausomą kredito įstaigos dalį ir kuri tiesiogiai atlieka
visas ar tam tikras kredito įstaigoms būdingas operacijas; bet koks kredito įstaigos, kurios pagrindinė
buveinė yra vienoje valstybėje narėje, veiklos vietų,
įsteigtų kitoje valstybėje narėje, skaičius yra
laikomas vienu filialu; 4)
„kompetetingos institucijos“ – nacionalinės
institucijos, kurios įstatymų arba kitų teisės aktų
yra įgaliotos prižiūrėti vykdyti kredito įstaigasų
priežiūrą; 5)
„finansų įstaiga“ – įmonė, kuri
nėra kredito įstaiga, bet kurios pagrindinė veikla yra
įsigyti akcijų arba verstis viena ar keliomis veiklos rūšimis,
išvardytomis I priedo 2–12 punktuose; ònauja 6)
„įstaigos“ V
antraštinės dalies 2 skyriaus 2 ir 3 skirsniuose – įstaigos, kaip
apibrėžta [Tarybos direktyvos 96/3/EEB[21] 2 straipsnio 3 dalyje]; ê2000/12/EB 1
straipsnio 6–8 dalys (pritaikytas) 7)
„buveinės valstybė narė“ –
valstybė narė, kurioje kredito įstaiga yra gavusi leidimą
veiklai pagal 4–11 Ö 6–9 ir
11–14 Õ straipsnius; 8)
„priimanti valstybė narė“ – valstybė
narė, kurioje kredito įstaiga turi filialą arba teikia
paslaugas; 9)
„kontrolė“ – patronuojančios
įmonės ir dukterinės įmonės santykiai, apibrėžti
Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje, arba bet kokio fizinio ar juridinio asmens
ir įmonės panašūs santykiai; ê2002/87/EB 29
straipsnio 1 dalies a punktas (pritaikytas) 10)
konsoliduotos priežiūros
ir Ö 57 Õ 34 straipsnio 2 dalies 15 ir 16
Ö o ir p Õ punktuoseų
Ö , 71–73
straipsniuose ir V antraštinės dalies 4 skyriuje Õ tikslais „dalyvavimas
valdant kapitalą“ reiškia Ö Tarybos Õ Ddirektyvos
78/660/EEB Ö [22] Õ 17 straipsnio
pirmajame sakinyje apibrėžtą dalyvavimą arba tiesioginę ar
netiesioginę 20 % ar daugiau balso teisių suteikiančių įmonės akcijų
arba 20 % ar daugiau procentų
įmonės kapitalo nuosavybę; ê2000/12/EB 1
straipsnio 10–13 dalys (pritaikytas) 11)
„kvalifikuotoji
akcijų paketoas dalis“
– tiesiogiai arba netiesiogiai turimas
įmonės akcijų paketas dalis, kuris
sudaro 10 % ar daugiau kapitalo ar balsavimo teisių, arba tokias paketas dalis,
kuris suteikia galimybę daryti
reikšmingą įtaką tos įmonės, kurios akcijų turima, valdymui Ö ; Õ 12) „pradinis kapitalas“
– kapitalas, apibrėžtas 34 straipsnio 2 dalies 1 ir 2 punktuose; 12)
„patronuojanti įmonė“ – tai: a) įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 ir 2
straipsniuose. b) Konsoliduotos
priežiūros ir didelės rizikos kontrolės tikslais Ö 71–73
straipsniuose, V antraštinės dalies 2 skyriaus 5 skirsnyje ir 4 skyriuje, Õ „patronuojanti įmonė“ yra patronuojanti
įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnio 1 dalyje,
taip pat bet kokia įmonė, kuri, kompetentingų institucijų
nuomone, turi veiksmingą dominuojantį poveikį kitai bendrovei; 13)
„dukterinė įmonė“ – tai: a) dukterinė
įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 ir 2 straipsniuose; b) Konsoliduotos priežiūros ir didelės
rizikos kontrolės tikslais Ö 71–73
straipsniuose, V antraštinės dalies 2 skyriaus 5 skirsnyje ir 4 skyriuje, Õ „dukterinė įmonė“ yra dukterinė
įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnio 1 dalyje,
taip pat bet kokia įmonė, kuriai, kompetentingų institucijų
nuomone, patronuojanti įmonė turi veiksmingą
dominuojantį poveikį. Visos
dukterinių įmonių dukterinės įmonės Dukterinės įmonės
visos dukterinės įmonės taip pat laikomos pirmosios visas
šias įmones patronuojančios įmonės dukterinėmis
įmonėmis; ònauja 14)
„patronuojanti kredito
įstaiga valstybėje narėje“ – kredito įstaiga, turinti
dukterinę įmonę – kredito arba finansų įstaigą –
arba dalyvaujanti valdant šių įstaigų kapitalą ir kuri pati
nėra dukterinė įmonė kitos kredito įstaigos, gavusios
leidimą veiklai toje pačioje valstybėje narėje, arba
finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės,
įsisteigusios toje pačioje valstybėje narėje, ir kurios
kapitalą valdant nedalyvauja jokia kita kredito įstaiga, turinti
leidimą veiklai toje pačioje valstybėje narėje; 15)
„patronuojanti
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė valstybėje
narėje“ – finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kuri
pati nėra kredito įstaigos, gavusios leidimą veiklai toje
pačioje valstybėje narėje, arba finansų kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės, įsisteigusios toje pačioje valstybėje
narėje, dukterinė įmonė; 16)
„ES patronuojanti kredito
įstaiga“ – patronuojanti kredito įstaiga valstybėje narėje,
kuri nėra kitos kredito įstaigos, gavusios leidimą veiklai bet
kurioje valstybėje narėje, arba finansų kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės, įsisteigusios bet kurioje valstybėje
narėje, dukterinė įmonė ir kurios kapitalą valdant
nedalyvauja jokia kita kredito įstaiga, gavusi leidimą veiklai bet
kurioje valstybėje narėje; 17)
„ES patronuojanti
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė“ – patronuojanti
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė valstybėje
narėje, kuri nėra kredito įstaigos, gavusios leidimą
veiklai bet kurioje valstybėje narėje, dukterinė
įmonė; ê2000/12/EB 1
straipsnio 14–18 dalys (pritaikytas) 14) „A zona“ visos
valstybės narės ir visos kitos valstybės, kurios yra Ekonominio
bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) tikrosios narės, bei
valstybės, su Tarptautiniu valiutos fondu (TVF) sudariusios susitarimus
dėl specialaus skolinimo pagal Fondo bendruosius skolinimosi susitarimus.
Tačiau kiekviena šalis, kuri pakeičia savo užsienio skolos
grąžinimo grafiką, 5 metams pašalinama iš A zonos valstybių
grupės; 15) „B zona“ visos A zonai
nepriklausančios šalys; 16) „A zonos
kredito įstaigos“ – kredito įstaigos, kurių leidimai išduoti
valstybėse narėse remiantis 4 straipsniu, jų filialai
trečiosiose šalyse ir visos privačios bei viešosios įmonės,
atitinkančios 1 dalies pirmoje pastraipoje pateiktą
apibrėžimą ir gavusios leidimus veiklai kitose A zonos šalyse, taip
pat jų filialai; 17) „B zonos
kredito įstaigos“ – visos privačios ir viešosios įmonės,
atitinkančios 1 dalies pirmoje pastraipoje pateiktą
apibrėžimą ir gavusios leidimus ne A zonoje, taip pat jų
filialai, esantys Bendrijoje; 18) „ne bankų
sektorius“ – visi skolininkai, išskyrus kredito įstaigas, apibūdintas
16 ir 17 punktuose, centrinė valdžia ir centriniai bankai, regionų
valdžia ir vietos valdžios institucijos, Europos bendrija, Europos
investicijų bankas (EIB) ir daugiašaliai plėtros bankai, išvardyti 19
punkte; ê2004/69/EB 1 str. (pritaikytas) „daugiašaliai
plėtros bankai“ – Tarptautinis rekonstrukcijos ir plėtros bankas,
Tarptautinė finansų korporacija, Amerikos plėtros bankas, Azijos
plėtros bankas, Afrikos plėtros bankas, Europos Tarybos pagalbos
įsikuriant fondas, Šiaurės šalių investicijų bankas, Karibų
jūros baseino plėtros bankas, Europos rekonstrukcijos ir plėtros
bankas, Europos investicijų fondas, Amerikos investicijų korporacija
ir Daugiašalė investicijų garantijos agentūra; ê2000/12/EB 1
straipsnio 20 dalis (pritaikyta) 20) „didelės
rizikos“, „vidutinės rizikos“, „vidutinės arba mažos rizikos“ ir
„mažos rizikos“, „nebalansiniai straipsniai“ – straipsniai, apibūdinti 43
straipsnio 2 dalyje ir išvardyti II priede; ònauja 18)
„valstybinio sektoriaus
subjektai“ – pelno nesiekiantys administraciniai vienetai, pavaldūs
centrinei valdžiai, regiono valdžiai ar vietos valdžios institucijoms, ar
institucijoms, kurios, kompetentingų institucijų nuomone, vykdo tas
pačias funkcijas kaip ir regiono ir vietos valdžios institucijos; ê2002/87/EB 29
straipsnio 1 punkto b papunktis (pritaikytas) 19)
„finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė“ – tai
finansų įstaiga, kurios visos arba beveik visos dukterinės
įmonės yra kredito įstaigos arba finansų įstaigos, iš
kurių bent viena yra kredito įstaiga, ir kuri nėra miršią
veiklą vykdanti finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė,
apibrėžta 2002 m. gruodžio 16 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/87/EB dėl
finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų,
draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos
priežiūros[23], 20)
„mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė“ – tai patronuojanti įmonė, kita nei
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kredito įstaiga ar
mišrią veiklą vykdanti finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, kaip
apibrėžta Direktyvoje 2002/87/EB, kurios bent viena iš dukterinių įmonių bendrovių yra kredito įstaiga; ê2000/12/EB 1
straipsnio 23 dalis (pritaikytas) 21)
„papildomas banko
paslaugas tekianti vykdanti įmonė“ – įmonė,
kurios pagrindinė veikla yra turto kaip nuosavybės turėjimas
arba jo valdymas, duomenų apdorojimo paslaugų valdymas arba kita
panaši veikla, papildanti vienos arba kelių kredito įstaigų
pagrindinę veiklą; ònauja 22)
„operacinė rizika“ –
nuostolio, atsirandančio dėl netinkamų arba nepavykusių
vidaus procesų, žmonių ir sistemų arba išorės
įvykių, rizika, įskaitant teisinę riziką; ê2000/12/EB 1
straipsnio 24 dalis (pritaikytas) „rizika“ taikant 47, 48
ir 49 straipsnius yra turtas ir nebalansiniai straipsniai, nurodyti šios
direktyvos 43 straipsnyje bei II ir IV prieduose, netaikant juose numatytų
rizikos koeficientų ar laipsnių; rizika, nurodyta minėtame IV
priede, turi būti apskaičiuojama pagal vieną iš III priede
išdėstytų metodų netaikant sandorio šalies rizikos
koeficientų; kompetentingoms institucijoms sutikus, visoms nuosavų
lėšų pozicijoms, be išlygų priskiriamoms nuosavoms lėšoms,
gali būti netaikomas rizikos apibrėžimas, jei tokios nuosavos
lėšos nėra įtrauktos į kredito įstaigos nuosavų
lėšų mokumo koeficiento 44 straipsnio tikslais arba kitų
nuolatinio stebėjimo koeficientų, numatytų šioje direktyvoje ir
kituose Bendrijos teisės aktuose, apskaičiavimą; rizikai
nepriskiriama: –
jei atliekamos užsienio
valiutos operacijos – įprastinio atsiskaitymo rizika, atsirandanti per 48
valandas nuo apmokėjimo, arba –
jei atliekamos
vertybinių popierių pirkimo ar pardavimo operacijos – įprastinio
atsiskaitymo rizika, atsirandanti per penkias darbo dienas po apmokėjimo
ar vertybinių popierių perdavimo priklausomai nuo to, kas
įvyksta pirmiau; ònauja 23)
„centriniai bankai“ apima
Europos centrinį banką, jei nenurodyta kitaip; 24)
„gautinos sumos
sumažėjimo rizika“ – rizika, kad gautina suma sumažės dėl
kreditų įsipareigojančiajam asmeniui grynaisiais arba
negrynaisiais pinigais; 25)
„įsipareigojimų
neįvykdymo tikimybė“ – tikimybė, kad sandorio šalis
neįvykdys įsipareigojimų per vienerių metų
laikotarpį; 26)
„nuostolis“ – ekonominis
nuostolis, įskaitant reikšmingą diskonto įtaką ir reikšmingas
tiesiogines ir netiesiogines išlaidas, susijusias su priemonės surinkimu; 27)
„nuostolis
įsipareigojimų neįvykdymo atveju“ – pozicijos nuostolio,
susidariusio dėl sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo,
ir šiuo metu nepanaudotos įsipareigojimų sumos santykis; 28)
„konvertavimo veiksnys“ –
šiuo metu nepanaudotos įsipareigojimų sumos, kuriai taikomas
rekomenduojamas limitas ir kuri bus panaudota ir nesumokėta
įsipareigojimų neįvykdymo metu, ir šiuo metu nepanaudotos
įsipareigojimų sumos santykis; 29)
„tikėtinas
nuostolis“ – tikėtinos prarasti pozicijos sumos dėl galimo sandorio
šalies įsipareigojimų neįvykdymo arba gautinos sumos
sumažėjimo per vienerių metų laikotarpį ir šiuo metu
nepanaudotos įsipareigojimų sumos santykis; 30)
„kredito rizikos mažinimas“
– kredito įstaigos naudojamos priemonės kredito rizikai, susijusiai
su kredito įstaigos tebeturima pozicija arba pozicijomis, sumažinti; 31)
„tiesioginis kredito užtikrinimas“
– kredito rizikos mažinimo priemonė, kai kredito įstaigos pozicijos
kredito rizika sumažinama kredito įstaigai turint teisę – sandorio
šalies įsipareigojimų neįvykdymo atveju arba kitų
numatytų su sandorio šalimi susijusių kredito įvykių
atvejais – panaikinti, įpareigoti perduoti, pasiimti nuosavybėn arba
pasilikti tam tikrą turtą arba sumas, sumažinti arba pakeisti
pozicijos sumą tokia suma, kurią sudaro skirtumas tarp pozicijos
sumos ir pretenzijos kredito įstaigai sumos; 32)
„netiesioginis kredito
užtikrinimas“ – kredito rizikos mažinimo priemonė, kai kredito
įstaigos pozicijos kredito rizika sumažinama trečiosios šalies
įsipareigojimu sumokėti sumą skolininko įsipareigojimų
neįvykdymo atveju arba atsitikus kitiems nenustatytiems atvejams; 33)
„atpirkimo sandoris“ –
bet koks sandoris, sudarytas laikantis sutarties, kuriai galima taikyti „atpirkimo
sandorio“ arba „atvirkštinio atpirkimo sandorio“ apibrėžimą, kaip
numatyta [Direktyvos 93/6/EEB 3 straipsnio m punkte]; 34)
„vertybinių
popierių arba biržos prekių skolinimo arba skolinimosi sandoris“ –
bet koks sandoris, atitinkantis „vertybinių popierių arba biržos
prekių skolinimo“ arba „vertybinių popierių arba biržos
prekių skolinimosi“ apibrėžimą, kaip numatyta [Direktyvos
93/6/EEB 3 straipsnio n punkte]; 35)
„grynųjų
pinigų atitikmens priemonė“ – indėlio sertifikatas arba kita
panaši priemonė, išleista skolinančios kredito įstaigos; 36)
„pakeitimas vertybiniais
popieriais“ – sandoris arba schema, pagal kurią kredito rizika, susijusi
su pozicija arba pozicijų grupe, yra segmentuojama ir kuriai būdinga: a) sandorio arba
schemos mokėjimai priklauso nuo pozicijos arba pozicijų grupės
kokybės; b) segmentų
subordinacija lemia nuostolių paskirstymą per sandorio arba schemos
vykdymo laikotarpį; 37)
„tradicinis pakeitimas
vertybiniais popieriais“ – pakeitimas vertybiniais popieriais, susijęs su
ekonominiu vertybiniais popieriais pakeistų pozicijų perleidimu
specialios paskirties pakeitimo vertybiniais popieriais subjektui, kuris
leidžia vertybinius popierius. Tai atliekama vertybiniais popieriais pakeistos
pozicijos nuosavybės teisę perleidžiant iš kredito įstaigos iniciatorės
arba per dalinį dalyvavimą. Išleisti vertybiniai popieriai nėra
kredito įstaigos iniciatorės mokėjimų prievolė; 38)
„sintetinis pakeitimas
vertybiniais popieriais“ – pakeitimas vertybiniais popieriais, kai
segmentavimas vykdomas išvestinių kredito finansinių priemonių
arba garantijų pagalba, ir pozicijų grupė nepašalinama iš
kredito įstaigos iniciatorės balanso; 39)
„segmentas“ – sutartimi
nustatytas kredito rizikos segmentas, susijęs su pozicija arba keliomis
pozicijomis, kai segmento pozicija susijusi su rizika patirti tokį kredito
nuostolį, kuris būtų didesnis arba mažesnis už to paties dydžio
poziciją kiekviename kitame tokiame segmente, neatsižvelgiant į
kredito užtikrinimą, kurį trečiosios šalys tiesiogiai suteikia
pozicijų turėtojams tame segmente arba kituose segmentuose; 40)
„pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicija“ – pakeitimo vertybiniais popieriais dydis; 41)
„iniciatorius“ – vienas
iš dviejų: a) subjektas,
kuris pats arba per susijusius subjektus, tiesiogiai arba netiesiogiai,
dalyvavo pirminėje sutartyje, iš kurios atsirado skolininko arba galimo
skolininko prievolės arba galimos prievolės, iš kurių
susidarė pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija; b) subjektas,
kuris nusiperka trečiosios šalies pozicijas, įtraukdamas jas į
savo balansą ir tada jas pakeičia vertybiniais popieriais; 42)
„rėmėjas“ –
kredito įstaiga, ne kredito įstaiga iniciatorė, kuri
įsteigia ir tvarko turtu užtikrintų komercinių vertybinių
popierių programą arba kitą pakeitimo vertybiniais popieriais
schemą, pagal kurią perkamos pozicijos iš trečiųjų
šalių subjektų; 43)
„kredito vertės
padidinimas“ – sutartinis susitarimas, kuriuo pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijos kredito kokybė yra pagerinama, palyginti su tuo, kokia ji
būtų, jei kredito vertės padidinimas nebūtų atliktas, įskaitant
padidinimą, kurį suteikia žemesnės subordinacijos pakeitimo
vertybiniais popieriais segmentai ir kitos kredito užtikrinimo rūšys; 44)
„specialios paskirties
pakeitimo vertybiniais popieriais subjektas (SPPVPS)“ – patikėtinė
korporacija arba kitas subjektas, kuris nėra kredito įstaiga,
įsteigtas atlikti pakeitimą arba pakeitimus vertybiniais popieriais,
kurio vykdoma veikla apsiriboja šio tikslo siekimu, kurio struktūra
siekiama atskirti SPPVPS prievoles nuo kredito įstaigos iniciatorės
prievolių ir kurio naudą teikiančios dalies turėtojai turi
teisę šią dalį įkeisti arba ja apsikeisti be jokių
apribojimų; ê2000/12/EB 1
straipsnio 25–27 dalys (pritaikytas) 45)
„susijusių“
klientų grupė“ Ö – tai Õ : a) du ar keli fiziniai arba juridiniai asmenys, jeigu nenurodyta
kitaip, sukeliantys vieną riziką, kadangi vienas iš jų
kontroliuoja (tiesiogiai ar netiesiogiai) antrąjį arba kitus; arba b) du ar keli fiziniai arba juridiniai asmenys, nesusiję
tokiais kontrolės santykiais, kurie apibrėžti
Ö numatyti Õ pirmoje
įtraukoje, bet kuriuos reikia laikyti sukeliančiais vieną
riziką, kadangi jie taip tarpusavyje susiję, kad jeigu vienas iš
jų turėtų finansinių problemų, antrasis arba visi kiti
grąžindami lėšas tikriausiai taip pat susidurtų su sunkumais; 46)
„artimi ryšiai“ – situacija, kai du arba keli
fiziniai arba juridiniai asmenys yra susiję Ö kuriuo nors iš
šių būdų Õ : a) kaip dalyvaujantys valdant kapitalą
asmenys, t. y. tiesiogiai ar kontroliuodami, turintys 20 % ar daugiau
balsavimo teisių arba įmonės kapitalo; arba b) kaip kontroliuojantys ir kontroliuojami
asmenys kontrolės ryšiais, t. y. susiję
patronuojančios ir dukterinės įmonės ryšiais visais
Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytais atvejais, arba kai
panašiais ryšiais yra susiję kiti fiziniai ar juridiniai asmenys ir
įmonė; visos dukterinių
įmonių dukterinės įmonės taip pat laikomos
patronuojančios įmonės, esančios šių įmonių
hierarchijos viršūnėje, dukterinėmis įmonėmis.; c) Kai du ar keli
fiziniai arba juridiniai asmenys yra Ö tuo, kad abu
arba visi yra Õ nuolat susiję
su vienu ir tuo pačiu Ö trečiuoju Õ asmeniu
kontrolės ryšiais, tie asmenys taip pat laikomi
susijusiais artimais ryšiais; 47)
„pripažintos biržos“ – atsakingų valdžios
institucijų Ö biržomis Õ pripažintos biržos,
kurios Ö atitinka šias
sąlygas Õ : a) Ö jos Õ nuolat funkcionuoja; b) Ö jos Õ vadovaujasi biržos
buveinės valstybės narės atitinkamų institucijų
išleistomis ir patvirtintomis taisyklėmis, apibrėžiančiomis
biržos veiklos sąlygas, patekimo į biržą sąlygas, taip pat
sąlygas, kurias turi tenkinti sutartis, kad būtų galima sudaryti
veiksmingą biržos sandorį; c) Ö jos Õ turi kliringo
mechanizmą, kuris numato, kad Ö kuriuo Õ sutartims,
išvardytoms IV priede, taikomas kasdienio įnašo reikalavimas, kuris,
kompetentingų institucijų nuomone, suteikia tinkamą
apsaugą. ê2000/12/EB 3 str. (pritaikytas) 5 straipsnis Draudimas
įmonėms, išskyrus kredito įstaigas, verstis indėlių ar
kitų grąžintinų lėšų priėmimu iš visuomenės Valstybės narės draudžia asmenims
bei įmonėms (ne kredito įstaigoms) verstis indėlių ar
kitokių grąžintinų lėšų priėmimu iš
visuomenės. Ö Pirmoji
pastraipa Õ Šis draudimas netaikomas
tais atvejais, kai priimami indėliai ar kitos lėšos, kuriuos
grąžinti turės arba valstybė narė, arba valstybės
narės regiono ar vietos valdžios institucijos, arba tarptautinės
viešosios organizacijos, kurioms priklauso viena ar kelios valstybės
narės, taip pat tais atvejais, kurie aiškiai numatyti nacionaliniuose arba
Bendrijos teisės aktuose, jei tokios veiklos reguliavimo ir kontrolės
priemonės, skirtos indėlininkams bei investuotojams apsaugoti,
būtų taikomos ir minėtais atvejais. ê 2000/12/EB II ANTRAŠTINĖ DALIS KREDITO ĮSTAIGŲ STEIGIMUISI IR
VEIKLAI TAIKOMI REIKALAVIMAI ê2000/12/EB 4 str. (pritaikytas) è1 2004/xx/EB èDirektyvos 2004/xx/EB
3 str. 6 straipsnis Leidimų
veiklai išdavimas Valstybės narės reikalauja, kad
kredito įstaigos prieš pradėdamos savo veiklą gautų
leidimus veiklai. Ö Nepažeidžiant
7–9, 11 ir 12 straipsnių, Õ Vvalstybės
narės pagal 5–9 straipsnius nustato
reikalavimus tokiems leidimams gauti ir praneša apie juos è1 Komisijai ç . ê2000/12/EB 8 str.
(pritaikytas) 7 straipsnis Veiklos programa ir struktūrinė sandara Valstybės narės taip pat reikalauja,
kad prie prašymų išduoti leidimą veiklai būtų pridedama
veiklos programa, kurioje, be kitų dalykų, būtų
apibūdintos ir planuojamos veiklos rūšys bei struktūrinė
įstaigos sandara. ê2000/12/EB 9
straipsnis (pritaikytas) 8 straipsnis Ekonominiai
poreikiai Valstybės narės negali reikalauti,
kad prašymas išduoti leidimą veiklai būtų nagrinėjamas
rinkos ekonominių poreikių požiūriu. ê2000/12/EB 5
straipsnio 1 dalis (pritaikytas) 9 straipsnis Pradinis kapitalas 1. Nepažeidžiant kitų
bendrų sąlygų, nustatytų nacionalinėje teisėje,
kompetentingos institucijos neišduoda leidimo veiklai tais atvejais, kai
kredito įstaiga neturi atskirų nuosavų lėšų arba kai
pradinis kapitalas yra mažesnis negu 5 milijonai eurų. ê2000/12/EB 1
straipsnio 11 dalis (pritaikytas) „Pradinis kapitalas“ –
Ö apima Õ kapitaląas Ö ir rezervus,
kaip minėta Õ , apibrėžtas 34 Ö 57 Õ straipsnio 2 dalies 1 ir 2 Ö a ir b Õ punktuose. ê2000/12/EB 5
straipsnio 1 ir 2 dalys (pritaikytas) Valstybės narės gali nuspręsti, kad
kredito įstaigos, kurios neįvykdo reikalavimo dėl atskirų
nuosavų lėšų ir kurios veikė 1979 m. gruodžio 15 d., gali
toliau verstis savo veikla. Valstybės narės gali atleisti tokias
kredito įstaigas nuo 6 Ö 11 Õ straipsnio 1 dalies
pirmoje pastraipoje numatyto reikalavimo vykdymo. 2. Tačiau
Vvalstybės
narės turi galimybę Ö , laikydamosi
šių sąlygų, gali Õ išduoti leidimą
veiklai tam tikrų kategorijų kredito įstaigoms, kurių
pradinis kapitalas yra mažesnis negu nustatyta Ö nurodyta Õ 1 dalyje. Tokiais atvejais: a) pradinis kapitalas turi būti ne
mažesnis kaip 1 milijonas eurų; b) suinteresuotos valstybės narės
privalo Komisijai pranešti, dėl kokių priežasčių jos
pasinaudojo šioje dalyje numatyta Ö šia Õ pasirinkimo
galimybe; c) skelbiant 11
straipsnyje nurodytą sąrašą, Ö 14 straipsnyje
nurodytame sąraše turi būti Õ nurodoma ir kiekviena
kredito įstaiga, kuri neturi 1 dalyje nustatyto
Ö nurodyto Õ minimalaus kapitalo. ê2000/12/EB 5
straipsnio 3–7 dalys (pritaikytas) 10 straipsnis 1. Kredito įstaigos nuosavų
lėšų suma negali sumažėti tiek, kad nesudarytų pradinio
kapitalo sumos, reikalautos pagal Ö 9
straipsnį Õ 1 ir 2 dalis leidimo veiklai gavimo metu. 2. Valstybės narės gali
nuspręsti, kad 1993 m. sausio 1 d. jau veikusios kredito įstaigos
savo veiklą gali tęsti, net jeigu jų nuosavos lėšos
nesiekia Ö 9
straipsnyje Õ 1 ir 2 dalyse numatytos pradinio kapitalo sumos. Šiuo
atveju jų nuosavų lėšų suma negali būti mažesnė
už didžiausią turėtą nuo 1989 m. gruodžio 22 d. 3. Jeigu Ö 2 Õ 4 dalyje nurodytai kategorijai priskiriamos kredito
įstaigos kontrolę iš anksčiau šią instituciją
įstaigą kontroliavusio asmens
perima kitas fizinis ar juridinis asmuo, tos institucijos
Ö kredito
įstaigos Õ nuosavų
lėšų suma turi būti nemažesnė už Ö 9
straipsnyje Õ 1 ir 2 dalyse numatytą
Ö nurodytą Õ pradinio kapitalo
sumą. 4. Susidarius tam tikroms
specifinėms aplinkybėms ir pritariant kompetentingoms institucijoms,
jeigu susijungia dvi ar daugiau 4 Ö 2 Õ dalyje nurodytai
kategorijai priskiriamų kredito įstaigų, dėl tokio
susijungimo atsiradusios institucijos Ö kredito
įstaigos Õ nuosavos lėšos
negali sumažėti tiek, kad nebesudarytų bendros susijungusių institucijų Ö kredito
įstaigų Õ nuosavų
lėšų sumos, buvusios susijungimo metu, kol nesusidarys reikiamos
sumos, Ö nurodytos Õ numatytos Ö 9
straipsnyje Õ 1 ir 2 dalyse. 5. Jeigu kartais Ö 1, 2 ir 4 Õ 3, 4 ir 6 dalyse nurodytais atvejais nuosavų
lėšų suma sumažėtų, kompetentingos institucijos gali (kai
aplinkybės tai pateisina) leisti tokiai institucijai
Ö kredito
įstaigai Õ per tam tikrą
ribotą laikotarpį ištaisyti padėtį arba nutraukti
veiklą. ê2000/12/EB 6
straipsnis (pritaikytas) 11 straipsnis Kredito
įstaigų valdymo organai ir pagrindinės buveinės 1. Kompetentingos institucijos
kredito įstaigai išduoda leidimą veiklai tiktai tada, kai yra bent du
asmenys, veiksmingai vadovaujantys kredito įstaigos veiklai. Ö Jos Õ Bet atitinkamos institucijos leidimo veiklai neišduoda,
jei šių asmenų reputacija nėra pakankamai gera arba jie stokoja
patirties, kad galėtų eiti tokias pareigas. 2. Valstybės narės
reikalauja, kad: a) kiekviena kredito įstaiga, kuri yra juridinis asmuo ir turi
pagal atitinkamos valstybės narės teisę registruotą
buveinę, turėtų savo pagrindinę buveinę toje
pačioje valstybėje narėje, kur yra jos registruota buveinė, b) kiekviena kredito įstaiga turėtų savo
pagrindinę buveinę toje valstybėje narėje, kuri jai
išdavė leidimą ir kurioje ji realiai vykdo savo veiklą. ê2000/12/EB 7 str. (pritaikytas) 12 straipsnis Akcininkai ir
nariai 1. Kompetentingos institucijos
išduoda leidimus pradėti kredito įstaigų veiklą Ö , jei
negauna Õ tik po to, kai gauna informacijosą
apie akcininkų arba narių, kurie gali būti fiziniai ar
juridiniai asmenys ir kurie tiesiogiai arba netiesiogiai turi kvalifikuotąsias akcijų paketous dalis, tapatybę ir apie tų dalių paketų
dydžius. Ö Nustatant Õ Apibūdinant kvalifikuotąją
akcijų paketoą dalį
šio straipsnio kontekste, atsižvelgiama į balsavimo teises, minimas Tarybos Ö Europos
Parlamento ir Tarybos Õ direktyvos 88/627/EEB[24]
Ö 2001/34/EB [25] Õ 7 Ö 92 Õ straipsnyje. 2. Kompetentingos institucijos
atsisako išduoti leidimus, jeigu, atsižvelgdamos į būtinybę
užtikrinti patikimą ir riziką ribojantį kredito įstaigos
valdymą, jos nėra patenkintos minėtų
akcininkų ar narių tinkamumu. 3. Jeigu kredito įstaiga ir
kiti fiziniai ar juridiniai asmenys yra susiję artimais ryšiais,
kompetentingos institucijos išduoda leidimą tik tuo atveju, kai tokie
ryšiai joms netrukdo veiksmingai vykdyti priežiūros funkcijų. Kompetentingos institucijos taip pat neišduoda
leidimo tuo atveju, kai Ö trečiosios
šalies Õ valstybės, kuri nėra valstybė narė,
įstatymai ir kiti teisės aktai, reglamentuojantys vieno ar keleto
fizinių ar juridinių asmenų, su kuriais įmonė susijusi
artimais ryšiais, veiklą, arba sunkumai, atsirandantys juos įgyvendinant Ö tuos
įstatymus ir kitus teisės aktus Õ , joms trukdo
veiksmingai vykdyti priežiūros funkcijas. Kompetentingos institucijos reikalauja, kad
kredito įstaigos nuolatos teiktų joms informaciją, kurios
prireikia stebint, kaip laikomasi šioje dalyje nurodytų sąlygų. ê2000/12/EB 8 ir 9
straipsniai (pritaikytas) 8 straipsnis Veiklos programa
ir struktūrinė sandara Valstybės
narės taip pat reikalauja, kad prie prašymų išduoti leidimą
veiklai būtų pridedama veiklos programa, kurioje, be kitų
dalykų, būtų apibūdintos ir planuojamos veiklos rūšys
bei struktūrinė įstaigos sandara. 9 straipsnis Ekonominiai
poreikiai Valstybės
narės negali reikalauti, kad prašymas išduoti leidimą veiklai būtų
nagrinėjamas rinkos ekonominių poreikių požiūriu. ê2000/12/EB 10
straipsnis (pritaikytas) 13 straipsnis Atsisakymas
išduoti leidimą veiklai Jei atsisakoma išduoti leidimą veiklai,
nurodomos to atsisakymo priežastys ir besikreipiančiajam apie tai
pranešama per šešis mėnesius nuo prašymo gavimo dienos arba, jei prašymas
buvo neišsamus, per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai besikreipiantysis
atsiuntė papildomos informacijos, reikalingos sprendimui priimti.
Sprendimas visuomet turi būti priimtas per 12 mėnesių nuo
prašymo gavimo dienos. ê2000/12/EB 11
straipsnis (pritaikytas) 14 straipsnis Komisijos
informavimas apie išduotą leidimą veiklai Apie kiekvieną išduotą leidimą
veiklai pranešama Komisijai. Kiekvienosa kredito įstaigosa Ö , kuriai buvo
išduotas leidimas veiklai, pavadinimas Õ įtraukiamas į sąrašą., kurį
Komisija Ö šį
sąrašą Õ skelbia Europos Ö Sąjungos Õ Bendrijų oficialiajame leidinyje ir
nuolat atnaujina. ê2000/12/EB 12 str. (pritaikytas) 15 straipsnis Išankstinis
konsultavimasis su kitų valstybių narių kompetentingomis
institucijomis 1. Ö Kompetetinga
institucija, prieš kredito įstaigai išduodama leidimą veiklai, pasikonsultuoja Õ sSu
kitos valstybės narės kompetentingomis institucijomis Ö , kai Õ turi būti iš anksto konsultuojamasi dėl leidimo
veiklai išdavimo kredito įstaigai, kuri yra: Ö a) atitinkama
kredito įstaiga yra Õ kitoje
valstybėje narėje leidimą veiklai gavusios kredito įstaigos
dukterinė įmonė, arba Ö b) atitinkama
kredito įstaiga yra Õ kredito
įstaigos, kurios patronuojanti įmonė leidimą veiklai yra
gavusi kitoje valstybėje narėje, dukterinė įmonė, arba Ö c) atitinkama
kredito įstaiga yra Õ kontroliuojama
tų pačių fizinių ar juridinių asmenų, kurie
kontroliuoja kitą kitoje valstybėje narėje leidimą veiklai
gavusią kredito įstaigą. ê2002/87/EB 29
straipsnio 2 punktas (pritaikytas) 2. Ö Kompetetinga
institucija, prieš kredito įstaigai išduodama leidimą veiklai,
pasikonsultuoja Õ Ssu
kitos susijusios valstybės narės kompetentinga institucija, atsakinga
už kredito įstaigų arba draudimo įmonių
priežiūrą, konsultuojamasi prieš išduodant
leidimą kredito įstaigai: Ö kai: Õ a) Ö atitinkama
kredito įstaiga Õ kuri yra Bendrijoje leidimą įsigijusios
draudimo įmonės arba investicinės firmos dukterinė
įmonė; arba b) Ö atitinkama
kredito įstaiga Õ kuri yra Bendrijoje leidimą įsigijusi draudimo
įmonės arba investicinės firmos patronuojančios
įmonės dukterinė įmonė; arba c) Ö atitinkama
kredito įstaiga, Õ kurią
kontroliuojantis fizinis arba juridinis asmuo taip pat kontroliuoja Bendrijoje
leidimą įsigijusią draudimo įmonę arba
investicinę firmą. 3. Šio straipsnio pirmoje ir antroje Ö 1 ir 2 Õ dalyse nurodytos
atitinkamos kompetentingos institucijos, vertindamos akcininkų
tinkamumą ir kitos tos pačios grupės įmonės valdyme
dalyvaujančių direktorių patirtį bei reputaciją,
pirmiausia konsultuojasi tarpusavyje. Jos viena kitai
perduoda Ö keičiasi Õ informacijaą
apie akcininkų tinkamumą ir direktorių reputaciją bei
patirtį, kuri yra svarbi kitoms kompetentingoms
institucijoms išduodant leidimus ir nuolat vertinant, kaip laikomasi
veiklos sąlygų. ê2000/12/EB 13
straipsnis (pritaikytas) 16 straipsnis Kredito
įstaigos, gavusios leidimą veiklai kitoje valstybėje
narėje, filialai Priimančios valstybės narės
negali reikalauti, kad kitose valstybėse narėse leidimus veiklai
gavusių kredito įstaigų filialai iš naujo gautų leidimus
veiklai arba turėtų negrąžintinai perduotą kapitalą.
Tokie filialai steigiami ir prižiūrimi Ö remiantis 22,
25 straipsniais, 26 straipsnio 1–3 dalimis, 29–37 ir 40 straipsniais Õ 17 straipsnyje, 20 straipsnio 1–6 dalyse ir 22 bei 26
straipsniuose nustatyta tvarka. ê2000/12/EB 14 str. (pritaikytas) 17 straipsnis Leidimo veiklai
panaikinimas 1. Leidimą veiklai,
išduotą kredito įstaigai, kompetentingos institucijos gali panaikinti
tik tada, jei tokia įstaiga ar filialas: a) per 12 mėnesių nepasinaudoja
šiuo leidimu, aiškiai atsisako šio leidimo arba ilgiau kaip šešis mėnesius
nebesiverčia savo veikla ir jeigu suinteresuota valstybė narė
nėra numačiusi, kad tokiu atveju šis leidimas netenka galios; b) gauna leidimą pateikusi
klaidingą informaciją ar pasinaudojusi kitomis netinkamomis
priemonėmis; c) nebeatitinka tų sąlygų,
pagal kurias buvo gautas leidimas; d) nebeturi pakankamai nuosavų
lėšų arba kai nebegalima tikėti, kad ji įvykdys savo
įsipareigojimus kreditoriams, ir ypač jeigu kredito įstaiga
nebeužtikrina jai patikėto turto saugumo; e) kai atsiranda tam tikros aplinkybės,
dėl kurių nacionalinė teisė numato galimybę panaikinti
leidimą veiklai. 2. Jei leidimas veiklai yra
panaikinamas, privalu nurodyti Ö nurodoma Õ tokio sprendimo
priežastis ir Ö informuojami Õ informuoti apie tai suinteresuotius
asmenysis;. Aapie leidimo veiklai panaikinimą
pranešama Komisijai. ê2000/12/EB 15
straipsnis (pritaikytas) 18 straipsnis Pavadinimas Užsiimdamos savo veikla, kredito įstaigos
gali visoje Bendrijos teritorijoje vartoti tą patį pavadinimą,
kurį jos vartoja toje valstybėje narėje, kurioje yra
įsikūrusios jų pagrindinės buveinės, nepaisant
jokių nuostatų Ö priimančioje
valstybėje narėje Õ dėl žodžių
„bankas“, „taupomasis bankas“ ar kitų bankinių pavadinimų, kurie gali būti vartojami priimančioje
valstybėje narėje. Jeigu kyla koks nors pavojus supainioti
pavadinimus, priimanti valstybė narė, siekdama aiškumo, gali
reikalauti, kad prie tokio pavadinimo būtų pridedami tam tikri
paaiškinamieji žodžiai. ê2000/12/EB 16
straipsnio 1 dalis (pritaikytas) 19 straipsnis Kredito
įstaigos akcijų paketas 1. Valstybės narės
reikalauja, kad kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo, kuris pareiškia
norįs tiesiogiai ar netiesiogiai valdyti kredito įstaigos kvalifikuotąją akcijų paketoą
dalį, apie tai pirmiausia
informuotų kompetentingas institucijas – praneštų joms apie
planuojamo įsigyti akcijų paketo
dalies dydį. Toks asmuo taip pat privalo informuoti
kompetentingas institucijas, jeigu ketina padidinti savo kvalifikuotąją akcijų paketoą
dalį tiek, kad jo turimų
balsavimo teisių arba kapitalo dalis pasiektų arba viršytų
20 %, 33 % ar 50 % arba tiek, kad ta kredito įstaiga
taptų jo dukterine įmone. Nepažeidžiant 2 dalies nuostatų, ne
vėliau kaip per tris mėnesius nuo pirmoje Ö ir
antroje Õ pastraiposje
paminėto pranešimo dienos kompetentingos institucijos gali pareikšti
prieštaravimą tokiam planui, jeigu, atsižvelgus į būtinybę
užtikrinti patikimą ir riziką ribojantį kredito įstaigos
valdymą, jų netenkina Ö atitinkamo Õ pirmoje pastraipoje nurodyto asmens tinkamumas. Jei
minėtos institucijos neprieštarauja pirmoje
pastraipoje nurodytam ketinimui, jos gali nustatyti maksimalų jo
įgyvendinimo laiką. ê2002/87/EB 29
straipsnio 3 punktas (pritaikytas) 2. Jeigu šio straipsnio 1 dalyje
nurodytą akcijų paketą dalį įsigyja
Ö pareiškia
norą įsigyti Õ kredito
įstaiga, draudimo įmonė arba investicinė firma, kurioms
leidimas išduotas kitoje valstybėje narėje, arba kitoje
valstybėje narėje leidimą įsigijusios kredito
įstaigos, draudimo įmonės arba investicinės firmos
patronuojanti įmonė ar fizinis arba juridinis asmuo, kontroliuojantis
kitoje valstybėje narėje leidimą įsigijusią kredito
įstaigą, draudimo įmonę arba investicinę firmą,
ir jeigu po tokio įsigijimo Ö kredito
įstaiga Õ įmonė, kurios akcijų dalį paketą
įsigyti siūlo minėtoji įsigyjančioji įmonė,
taptų įsigyjančios įmonės dukterine arba
kontroliuojama įmone, prieš skaičiuojant įsigyjamos akcijų dalies
paketo dydį, turi būti konsultuojamasi su šios direktyvos Ö 15 Õ 12 straipsnyje Ö numatytomis Õ nurodytomis kompetentingomis institucijomis. ê2000/12/EB 16
straipsnio 3 dalis (pritaikyta) 20 straipsnis 3. Valstybės narės reikalauja, kad kiekvienas fizinis ar
juridinis asmuo, kuris ketina tiesiogiai ar netiesiogiai netekti kredito
įstaigos kvalifikuotosios
akcijų paketo dalies, visų
pirma informuotų kompetentingas institucijas – praneštų joms apie
planuojamo netekti akcijų paketo dalies dydį. Toks asmuo taip pat privalo
informuoti kompetentingas institucijas, jeigu jis pareiškia norįs
sumažinti savo kvalifikuotąją
akcijų paketoą dalį
tiek, kad jo turimų balsavimo teisių arba kapitalo dalys
nesudarytų 20 %, 33 % ar 50 %, arba tiek, kad ta kredito
įstaiga nustotų buvusi jo dukterine įmone. ê2000/12/EB 16
straipsnio 4–6 dalys (pritaikytas) 21 straipsnis 14. Kredito
įstaigos, sužinojusios apie kiekvieną jų akcijų
įsigijimą ar pardavimą, dėl kurio turimos akcijos peržengia
Ö 19 straipsnio 1
dalyje ir 20 straipsnyje Õ 1 ir 3 dalyse nurodytas ribas, apie tai informuoja
kompetentingas institucijas. Taip pat bent kartą per metus kredito
įstaigos kompetentingoms institucijoms praneša kvalifikuotąsias
akcijų paketous dalis
turinčių akcininkų bei narių pavadinimus (pavardes) ir
tokių akcijų paketų dalių dydžius remdamosi informacija, kuri,
pavyzdžiui, gaunama per metinius visuotinius akcininkų ir narių
susirinkimus arba vykdant į vertybinių popierių biržų
prekybos sąrašus įtrauktoms bendrovėms taikomus reikalavimus. 25. Valstybės
narės reikalauja, kad kompetentingos institucijos imtųsi tinkamų
priemonių susidariusiai padėčiai pakeisti, jei manoma, jog Ö 19 straipsnio 1
dalyje Õ 1 dalyje nurodyti asmenys daro neigiamą
įtaką įstaigos riziką ribojančiam ir patikimam
valdymui. Tokios priemonės gali būti,
pavyzdžiui, teismo uždraudimai, sankcijų taikymas direktoriams ir
valdytojams arba naudojimosi balsavimo teisėmis, kurias suteikia
aptariamų akcininkų ar narių turimos akcijos, sustabdymas. Panašios priemonės taikomos fiziniams ir
juridiniams asmenims, kurie nesilaiko prievolės iš anksto pateikti
informaciją, kaip nustatyta Ö 19 straipsnio 1
dalyje Õ 1 dalyje. Jeigu akcijų įsigyjama nepaisant
kompetentingų institucijų prieštaravimo, valstybės narės
(nepriklausomai nuo visų kitų sankcijų, kurias reikės
taikyti) numato naudojimosi atitinkamomis balsavimo teisėmis
sustabdymą, balsų paskelbimą negaliojančiais arba jų
anuliavimą. 36. Ö Nustatant Õ Apibrėžiant kvalifikuotąją
akcijų paketoą dalį
ir kitus šiame straipsnyje minimus turimų akcijų kiekius,
atsižvelgiama į Tarybos direktyvos 88/627/EEB
Ö Direktyvos 2001/34/EB Õ 7 Ö 92 Õ straipsnyje minimas
balsavimo teises. ê2000/12/EB 17
straipsnis (pritaikytas) ð naujas 22 straipsnis Procedūros
ir vidaus kontrolės mechanizmai 1. Buveinės valstybės
narės kompetentingos institucijos reikalauja, kad kiekvienoje kredito
įstaigoje būtų tinkamos
administracinės bei apskaitos procedūros ir pakankami vidaus
kontrolės mechanizmai ð tvirtos valdymo priemonės,
įskaitant aiškią organizacinę struktūrą su tiksliai
apibrėžtomis, skaidriomis ir nuosekliomis atsakomybės, veiksmingais
rizikos, su kuria kredito įstaiga susiduria arba gali susidurti,
nustatymo, valdymo, stebėsenos ir pranešimo apie tokią riziką procesais
ir tinkamais vidaus kontrolės mechanizmais, įskaitant patikimas
valdymo ir apskaitos procedūras.ï 2. Straipsnio
1 dalyje nurodytos priemonės, procesai ir mechanizmai turi būti
visaverčiai ir proporcingi kredito įstaigos veiklos pobūdžiui,
mastui ir sudėtingumui. Atsižvelgiama į V priede išdėstytus
techninius kriterijus. ê2000/12/EB III ANTRAŠTINĖ DALIS NUOSTATOS DĖL ĮSISTEIGIMO
LAISVĖS IR LAISVĖS TEIKTI PASLAUGAS ê2000/12/EB (pritaikytas) Ö 1 skirsnis
Kredito įstaigos Õ ê2000/12/EB 18 str. (pritaikytas) 23 straipsnis Kredito
įstaigos Valstybės narės numato, kad
steigdama filialus arba teikdama paslaugas I priede išvardytomis veiklos
rūšimis, pagal Ö 25
straipsnį, 26 straipsnio 1–3 dalis, 28 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 29–37
straipsnius Õ 20 straipsnio 1–6 dalis, 21 straipsnio 1 bei 2 dalis ir 22
straipsnį, jų teritorijose gali užsiimti kiekviena kredito
įstaiga, kuriai leidimą veiklai išdavė ir kurią
prižiūri kitos valstybės narės kompetentingos institucijos,
jeigu tokia veikla yra numatyta leidime. ê2000/12/EB (pritaikytas) Ö 2 skirsnis
Finansų įstaigos Õ ê2000/12/EB 19
straipsnio pirma ir trečia pastraipos (pritaikytas) 24 straipsnis Finansų
įstaigos 1. Valstybės narės taip pat
numato, kad steigdama filialus arba teikdama paslaugas I priede išvardytomis
veiklos rūšimis Ö pagal 25
straipsnį, 26 straipsnio 1–3 dalis, 28 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 29–37
straipsnius Õ , pagal 20 straipsnio 1–6 dalis, 21 straipsnio 1 bei 2 dalis ir
22 straipsnį, jų teritorijose gali užsiimti kiekviena kitos
valstybės narės finansų įstaiga, esanti kredito
įstaigos dukterine įmone arba dviem ar keletui kredito įstaigų
priklausanti dukterinė įmonė, kurios steigimo sutartis bei
įstatai leidžia užsiimti minėta veikla ir kuri atitinka visas šias
sąlygas: a) patronuojanti įmonė ar įmonės privalo
būti gavusios leidimus verstis kredito įstaigos veikla toje
valstybėje narėje, kurios įstatymai reglamentuoja Ö finansų
įstaigos Õ dukterinės įmonės veiklą,; b) aptariamoji veikla privalo būti atliekama tos pačios
valstybės teritorijoje,; c) patronuojanti įmonė ar įmonės privalo
turėti 90 % ar daugiau balsavimo teisių, kurias suteikia Ö finansų
įstaigos Õ dukterinės įmonės kapitale
turimos akcijos,; d) patronuojanti įmonė ar įmonės privalo
patenkinti kompetentingų institucijų reikalavimus dėl Ö finansų
įstaigos Õ dukterinės įmonės riziką
ribojančio valdymo ir, atitinkamoms buveinės valstybės
narės kompetentingoms institucijoms pritarus, turi būti pareiškusios,
kad jos patronuojančios įmonės solidariai garantuoja Ö finansų
įstaigos Õ dukterinės įmonės prisiimtus
įsipareigojimus,; e) Ö finansų
įstaiga Õ dukterinė įmonė privalo, ypač
aptariamos veiklos rūšies atžvilgiu, būti veiksmingai įtraukta
į ją patronuojančios įmonės arba kiekvienos iš ją
patronuojančių įmonių konsoliduotą
priežiūrą, atliekamą pagal Ö V
antraštinės dalies 4 skyriaus 1 skirsnį Õ 52–56 straipsnius skaičiuojant mokumo rodiklį koeficientą,
kontroliuojant didelę riziką bei siekiant riboti akcijų dalių paketų
dydžius, kaip numatyta Ö 120 Õ 50 straipsnyje. Buveinės valstybės narės
kompetentingos institucijos Ö tikrina Õ privalo tikrinti, ar laikomasi minėtų
sąlygų, ir Ö išduoda Õ išduoti Ö finansų
įstaigai Õ dukterinei įmonei pažymą dėl
reikalavimų atitikties, kuri turi sudaryti Ö 25 ir 28
straipsniuose Õ 20 straipsnio 1–6 dalyse ir 21 straipsnio 1 bei 2 dalyse
nurodyto pranešimo dalį. Buveinės valstybės narės
kompetentingos institucijos užtikrina Ö finansų
įstaigos Õ dukterinės įmonės priežiūrą
pagal Ö 10 straipsnio
1 dalį, 19–22, 40, 42–52 ir 54 straipsnius Õ 5 straipsnio 3 dalį, 16, 17, 26, 28, 29, 30 ir 32
straipsnius. ê2000/12/EB 19 str.
(šešta pastraipa) (pritaikytas) 2. Jei finansų įstaiga, Ö kaip nurodyta 1
dalies pirmoje pastraipoje, Õ priskirta šiame straipsnyje apibrėžtai kategorijai,
nebeatitinka nors vienos iš galiojančių sąlygų,
buveinės valstybė narė apie tai praneša priimančios
valstybės narės kompetentingoms institucijoms, ir priimančios
valstybės narės įstatymai pradeda galioti tai veiklos
rūšiai, kuria minėta Ö finansų
įstaiga Õ institucija užsiima priimančioje valstybėje
narėje. ê2000/12/EB 19
straipsnio ketvirta pastraipa (pritaikytas) 3. Ö 1 ir 2
dalyse Õ Šiame straipsnyje išdėstytos nuostatos su visais
pakeitimais, prieš tai jas reikiamai pakoregavus,
yra taikomos Ö finansų
įstaigos Õ dukterinėms
įmonėms Ö , kaip nurodyta
1 dalies pirmoje pastraipoje Õ . Svarbiausia, žodžiai „kredito įstaiga“ turėtų
būti suvokiami kaip „finansų įstaiga, atitinkanti 19 straipsnyje
išdėstytas sąlygas“, o žodžiai „leidimas veiklai“ – kaip „steigimo
sutartis ir įstatai“. ê2000/12/EB 19
straipsnio penkta ir šešta pastraipos (pritaikytas) 20 straipsnio 3 dalies
antra pastraipa pakeičiama taip: „Buveinės
valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat praneša, kokia
yra dukterinės finansų įstaigos nuosavų lėšų suma
ir konsoliduotas patronuojančios kredito įstaigos mokumo
koeficientas.“ Jei finansų
įstaiga, priskirta šiame straipsnyje apibrėžtai kategorijai,
nebeatitinka nors vienos iš galiojančių sąlygų,
buveinės valstybė narė apie tai praneša priimančios
valstybės narės kompetentingoms institucijoms, ir priimančios
valstybės narės įstatymai pradeda galioti tai veiklos
rūšiai, kuria minėta institucija užsiima priimančioje
valstybėje narėje. ê2000/12/EB (pritaikytas) Ö 3 skirsnis
Naudojimasis įsisteigimo laisve Õ ê2000/12/EB 20
straipsnio 1 ir 2 dalys bei 3 dalies pirma ir antra pastraipos (pritaikytas) 25 straipsnis Naudojimasis
įsisteigimo laisve 1. Kredito įstaiga, norinti
steigti filialą kitos valstybės narės teritorijoje, apie tai
praneša buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms. 2. Valstybės narės
reikalauja, kad kiekviena kredito įstaiga, norinti steigti filialą
kitoje valstybėje narėje, pateikdama 1 dalyje nurodytą
pranešimą nurodytų tokią informaciją: a) valstybę narę, kurios
teritorijoje ketina steigti filialą; b) veiklos programą, kurioje, be
kitų dalykų, atsispindėtų numatomos veiklos rūšys bei
filialo struktūrinė organizacija; c) adresą priimančioje
valstybėje narėje, kur galima gauti dokumentus; d) už filialo valdymą Ö būsiančių Õ atsakingų
asmenų pavardes. 3. Jeigu buveinės
valstybės narės kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į
numatomas veiklos rūšis, neturi priežasčių abejoti kredito
įstaigos administracine struktūra ar finansinės padėties
tinkamumu, tuomet per tris mėnesius nuo 2 dalyje nurodytos informacijos
gavimo dienos jos perduoda tą informaciją priimančios
valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir atitinkamai
informuoja suinteresuotą Ö kredito Õ įstaigą. Buveinės valstybės narės kompetentingos
institucijos taip pat praneša apie tos kredito įstaigos nuosavų
lėšų sumą ir mokumo rodiklį
koeficientą. ê2000/12/EB 19
straipsnio penkta pastraipa (pritaikytas) Ö Taikydamos
išlygą antrai pastraipai, 24 straipsnyje nurodytu atveju Õ „Bbuveinės
valstybės narės kompetentingos institucijos taip
pat praneša, kokia yra dukterinės
finansų įstaigos nuosavų lėšų suma ir konsoliduotas
patronuojančios kredito įstaigos mokumo rodiklis koeficientas.“ ê2000/12/EB 20
straipsnio 3 dalies trečia pastraipa (pritaikyta) (pritaikytas) 4. Jei buveinės valstybės narės kompetentingos
institucijos atsisako perduoti 2 dalyje nurodytą informaciją
priimančios valstybės narės kompetentingoms institucijoms, jos
per tris mėnesius nuo visos šios informacijos gavimo dienos
suinteresuotai Ö kredito Õ įstaigai
praneša apie savo atsisakymo priežastis. Tokio atsisakymo atveju arba nesulaukus atsakymo
galima kreiptis į buveinės valstybės narės teismą. ê2000/12/EB 20
straipsnio 4–7 dalys (pritaikytas) 26 straipsnis 14. Per
du mėnesius nuo Ö 25
straipsnyje Õ 3 dalyje nurodytos informacijos gavimo dienos iki
kredito įstaigos filialui pradedant savo veiklą priimančios
valstybės narės kompetentingos institucijos pasirengia kredito
įstaigos priežiūrai pagal Ö 5
skirsnį Õ 22 straipsnį ir prireikus nurodo, kokių
sąlygų visuotinės gerovės labui būtina laikytis norint
priimančioje valstybėje narėje užsiimti tokia veikla. 25. Kai
iš priimančios valstybės narės kompetentingų
institucijų gaunamas pranešimas arba, pasibaigus 14
dalyje nustatytam laikotarpiui, negaunama jokio pranešimo, filialas gali
būti įsteigtas ir Ö gali Õ pradėti savo
veiklą. 36. Keičiantis
pagal Ö 25 straipsnio 2
dalies b, c ar d punktus Õ 2 dalies b, c ar d punktus perduotai informacijai,
kredito įstaiga raštu bent jau prieš mėnesį iki pasikeitimo apie
tai praneša buveinės ir priimančios valstybės narės
kompetentingoms institucijoms, kad buveinės valstybės narės
institucijos galėtų priimti sprendimą pagal Ö 25
straipsnį Õ 3 dalį, o priimančios valstybės
narės kompetentingos institucijos galėtų pagal Ö šio
straipsnio Õ 14
dalį priimti sprendimą dėl pasikeitimo. 47. Laikomasi
nuomonės, kad filialams, kurie pradėjo savo veiklą
vadovaudamiesi priimančiose valstybėse narėse iki 1993 m. sausio
1 d. galiojusiomis nuostatomis, buvo taikoma Ö 25 straipsnyje
bei šio straipsnio 1 ir 2 Õ 1–5 dalyse išdėstyta tvarka. Po Ö šios Õ minėtos datos jų veiklą reglamentuoja Ö šio straipsnio
3 Õ 6 dalis ir Ö 23 straipsnis,
2 ir 5 skirsniai bei 43 straipsnis Õ 18, 19, 22 ir 29 straipsniai. ê2000/12/EB 1
straipsnio 3 dalies paskutinis sakinys 27 straipsnis Bbet koks
kredito įstaigos, kurios pagrindinė buveinė yra vienoje
valstybėje narėje, veiklos vietų, įsteigtų kitoje
valstybėje narėje, skaičius yra laikomas vienu filialu;. ê2000/12/EB (pritaikytas) 4 SKIRSNIS
NAUDOJIMASIS LAISVE TEIKTI PASLAUGAS ê2000/12/EB 21 str. (pritaikytas) 28 straipsnis Naudojimasis
laisve teikti paslaugas 1. Kiekviena kredito
įstaiga, norinti pasinaudoti laisve teikti paslaugas ir pradėti savo
veiklą kitos valstybės narės teritorijoje, buveinės
valstybės narės kompetentingoms institucijoms praneša apie I priede
pateiktame sąraše numatytas veiklos rūšis, kuriomis ji ketina
užsiimti. 2. Per mėnesį nuo 1
dalyje Ö numatyto Õ nurodyto pranešimo gavimo dienos buveinės
valstybės narės kompetentingos institucijos persiunčia tą
pranešimą priimančios valstybės narės kompetentingoms
institucijoms. 3. Šis straipsnis
nepakeičia kredito įstaigų, teikusių paslaugas iki 1993 m.
sausio 1 d., įgytų teisių. ê2000/12/EB (pritaikytas) 5 SKIRSNIS
PRIIMANČIOS VALSTYBĖS NARĖS KOMPETENTINGŲ INSTITUCIJŲ ĮGALIOJIMAI ê2000/12/EB 22
straipsnio 1 dalis (pritaikytas) 29 straipsnis Priimančios
valstybės narės kompetentingų institucijų įgaliojimai 1. Statistikos tikslais priimanti valstybė narė gali
reikalauti, kad visos kredito įstaigos, turinčios filialą jos
teritorijoje, apie savo veiklą joje periodiškai teiktų ataskaitas jos
kompetentingoms institucijoms. Priimančios valstybės narės,
vykdydamos Ö 41 Õ 27 straipsnyje joms numatytus įpareigojimus, gali
reikalauti, kad kitų valstybių narių kredito įstaigų
filialai teiktų tokią pat informaciją, kokios tuo tikslu jos
reikalauja iš nacionalinių kredito įstaigų. ê2000/12/EB 22
straipsnio 2–4 dalys (pritaikytas) 30 straipsnis 12. Jei
priimančios valstybės narės kompetentingos institucijos
išsiaiškina, kad Ö kredito Õ įstaiga, jos
teritorijoje turinti filialą ar teikianti paslaugas, nesilaiko teisės
nuostatų, priimtų toje valstybėje įgyvendinant šios
direktyvos nuostatas, susijusias su priimančios valstybės narės
kompetentingų institucijų įgaliojimais, minėtos
institucijos reikalauja, kad ta Ö kredito Õ įstaiga
pašalintų atsiradusius pažeidimus. 23. Jei
tokia Ö kredito Õ įstaiga nesiima
reikalingų veiksmų, priimančios valstybės narės
kompetentingos institucijos atitinkamai informuoja buveinės valstybės
narės kompetentingas institucijas. Buveinės valstybės narės
kompetentingos institucijos kuo greičiau imasi visų deramų
priemonių, užtikrinančių, kad ta Ö kredito Õ įstaiga
pašalins atsiradusius pažeidimus. Apie tokių priemonių
pobūdį pranešama priimančios valstybės narės
kompetentingoms institucijoms. 34. Jei
– nors buveinės valstybė narė ėmėsi tam tikrų
priemonių arba jei šios priemonės buvo nepakankamai veiksmingos ar
negali būti pritaikytos atitinkamoje valstybėje narėje – kredito
įstaiga ir toliau pažeidinėja Ö 1 Õ 2 dalyje nurodytus priimančioje valstybėje
narėje galiojančius teisinius reikalavimus, priimanti valstybė
narė, iš anksto informavusi buveinės valstybės narės
kompetentingas institucijas, gali imtis deramų priemonių, kad
užkirstų kelią tolesniems tvarkos pažeidimams, arba bausti už juos ir
neleisti, kiek tai reikalinga, tai Ö kredito Õ įstaigai toliau
sudarinėti sandorių jos teritorijoje. Valstybės narės
užtikrina, kad jose būtų galima pateikti teisinius dokumentus
dėl tokių priemonių taikymo kredito įstaigoms. ê2000/12/EB 22
straipsnio 5 dalis (pritaikytas) 31 straipsnis 5. Ö 29 ir 30
straipsnių Õ 1–4 dalių nuostatos nepakeičia valstybių
narių įgaliojimų taikyti atitinkamas priemones tam, kad
būtų užkirstas kelias jų teritorijoje padarytiems pažeidimams,
kuriais nusižengiama teisiniams reikalavimams, skirtiems visuotinei gerovei
užtikrinti, ar už juos nubausti. Tokiomis priemonėmis galima ir uždrausti
nusižengusioms Ö kredito
įstaigoms Õ institucijoms toliau sudarinėti sandorius jų
teritorijose. ê2000/12/EB 22
straipsnio 6 dalis (pritaikytas) 32 straipsnis 6. Kiekviena pagal Ö 30 straipsnio 2
ir 3 dalis arba 31 straipsnį Õ 3, 4 ir 5 dalis priimta priemonė, įskaitant
nuobaudas ar apribojimus naudotis laisve teikti paslaugas, turi būti
tinkamai pagrįsta ir perduota suinteresuotai Ö kredito Õ įstaigai.
Kiekvieną tokią priemonę galima apskųsti tos valstybės
narės, kurios institucijos ją pritaikė, teisme. ê2000/12/EB 22
straipsnio 7 dalis (pritaikytas) 33 straipsnis 7. Prieš pradėdamos Ö 30
straipsnyje Õ 2, 3 ir 4 dalyse
nurodytas procedūras, priimančios valstybės narės
kompetentingos institucijos nenumatytais atvejais gali imtis atsargumo
priemonių, būtinų indėlininkų, investuotojų ir
kitų asmenų, kuriems teikiamos paslaugos, interesams apsaugoti. Apie
tokias priemones kuo anksčiau pranešama Komisijai ir kitų valstybių
narių kompetentingoms institucijoms. Komisija, pasikonsultavusi su
suinteresuotų valstybių narių kompetentingomis institucijomis,
gali nuspręsti, kad atitinkama valstybė narė šias priemones turi
pakeisti arba atšaukti. ê2000/12/EB 22
straipsnio 8 dalis (pritaikytas) 34 straipsnis 8. Priimančios valstybės narės gali pasinaudoti joms pagal
šią direktyvą tenkančiais įgaliojimais ir imtis
tinkamų priemonių, kad būtų užkirstas kelias pažeidimams
jų teritorijose atsirasti, arba nubausti už tokius nusižengimus. Nuobauda
gali būti ir draudimas Ö kredito Õ įstaigoms
sudaryti naujus sandorius jų teritorijose. ê2000/12/EB 22
straipsnio 9 dalis (pritaikytas) 35 straipsnis 9. Jei yra panaikinamas leidimas veiklai, priimančios valstybės
narės kompetentingos institucijos informuojamos apie tai ir jos imasi
atitinkamų priemonių, kad užkirstų kelią atitinkamai Ö kredito Õ įstaigai savo
teritorijoje sudarinėti naujus sandorius ir apsaugotų
indėlininkų interesus. ê2000/12/EB 22
straipsnio 10 dalis (pritaikytas) 36 straipsnis 10. Valstybės narės informuoja Komisiją, kiek ir kokios
rūšies būta atvejų, kuomet buvo atsakyta vadovaujantis Ö 25 ir 26
straipsniais Õ 20 straipsnio 1–6 dalimis arba imtasi priemonių
pagal Ö 30 straipsnio 3
dalį Õ šio straipsnio 4 dalį. ê2000/12/EB 22
straipsnio 11 dalis (pritaikytas) 37 straipsnis 11.Ö Šis skirsnis Õ Nė viena šio straipsnio nuostata netrukdo
kredito įstaigoms, turinčioms savo pagrindines buveines kitose
valstybėse narėse, priimančioje valstybėje narėje
visomis komunikacijos priemonėmis reklamuoti savo paslaugas laikantis
visų tokios reklamos formos ir turinio taisyklių, priimtų
visuotinės gerovės labui. ê2000/12/EB IV ANTRAŠTINĖ DALIS SANTYKIAI SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS ê2000/12/EB (pritaikytas) Ö 1 skirsnis
Informacija apie trečiųjų šalių įstaigas ir patekimo
į šių šalių rinkas sąlygos Õ ê2000/12/EB 23 str. (pritaikytas) Informacija apie
trečiųjų šalių įstaigų dukterines įmones ir
patekimo į šių šalių rinkas sąlygos 1. Valstybių
narių kompetentingos institucijos Komisiją informuoja: a) apie leidimus veiklai,
išduotus tiesioginei ar netiesioginei dukterinei įmonei, kurios nors
vienos iš patronuojančių įmonių veiklą reguliuoja
trečiosios šalies įstatymai; b) kai tokia patronuojanti
įmonė įsigyja tiek Bendrijos kredito įstaigos akcijų,
kad ta kredito įstaiga tampa jos dukterine įmone. Kai leidimas suteikiamas
vienos ar kelių patronuojančių įmonių, kurių
veiklą reguliuoja trečiosios šalies įstatymai, tiesioginei ar
netiesioginei dukterinei įmonei, tos grupės struktūra nurodoma
pranešime, kurį, remdamosi 11 straipsniu, kompetentingos institucijos
pateikia Komisijai. 2. Valstybės
narės informuoja Komisiją apie visus bendro pobūdžio sunkumus,
su kuriais susiduria jų kredito įstaigos įsisteigdamos
trečiojoje šalyje arba užsiimdamos joje bankine veikla. 3. Komisija
periodiškai rengia ataskaitas, kuriose, remdamasi 4 ir 5 dalių
nuostatomis, nagrinėja Bendrijos kredito įstaigoms trečiosiose
šalyse sudarytas sąlygas įsisteigti ir verstis bankine veikla bei
įgyti trečiosios šalies kredito įstaigų akcijų. Šias
ataskaitas drauge su atitinkamais pasiūlymais Komisija pateikia Tarybai. 4. Jei
Komisija, remdamasi 3 dalyje nurodytomis ataskaitomis ar kita informacija,
mano, kad kuri nors trečioji šalis Bendrijos kredito įstaigai
nesudaro tokių sąlygų veiksmingai dalyvauti rinkoje, kokias
Bendrija sudaro tos trečiosios šalies kredito įstaigoms, Komisija
gali pateikti Tarybai pasiūlymą suteikti Komisijai įgaliojimus
derėtis dėl to, kad Bendrijos kredito įstaigoms būtų
sudarytos panašios konkurencijos sąlygos kaip ir tos šalies kredito
įstaigoms. Taryba sprendimą priima kvalifikuota balsų dauguma. 5. Jei
Komisija, remdamasi 1 dalyje nurodytomis ataskaitomis ar kita informacija,
mano, kad kuri nors trečioji šalis Bendrijos kredito įstaigoms
nesudaro tokių sąlygų, suteikiančių galimybes
konkuruoti, kokias turi jos kredito įstaigos, taip pat kad toji šalis
nevykdo sąlygų, suteikiančių galimybę veiksmingai
dalyvauti rinkoje, Komisija gali pradėti derybas, kad tokią
padėtį pagerintų. 6. Susidarius
pirmoje pastraipoje aprašytoms aplinkybėms, bet kuriuo metu pagal 60
straipsnio 2 dalyje išdėstytą procedūrą taip pat gali
būti nuspręsta ne tik pradėti derybas, bet ir nustatyti, kad
valstybių narių kompetentingos institucijos privalo apriboti arba
sustabdyti savo sprendimus dėl tuo metu nagrinėjamų arba
būsimų prašymų suteikti leidimus ir įsigyti akcijų,
kuriuos pateikia tiesiogiai ar netiesiogiai dukterinę įmonę
patronuojančios įmonės, kurių veiklą reglamentuoja
atitinkamos trečiosios šalies įstatymai. Minėtos priemonės
negali būti taikomos ilgiau kaip tris mėnesius. Prieš baigiantis tokiam
trijų mėnesių laikotarpiui, į derybų rezultatus
atsižvelgusi Taryba, imdamasi veiksmų dėl Komisijos pasiūlymo,
gali kvalifikuota balsų dauguma nuspręsti, ar tokias priemones toliau
taikyti. 6. Jei
Komisija mano, kad susidarė viena iš 4 ir 5 dalyje aprašytų
situacijų, jos prašymu valstybės narės ją informuoja: a) apie kiekvieną
prašymą išduoti leidimą veiklai tiesioginei ar netiesioginei
dukterinei įmonei, kurios vienos ar kelių patronuojančių
įmonių veiklą reglamentuoja atitinkamos trečiosios šalies
įstatymai; b) apie atvejus, kai
valstybės narės pagal 16 straipsnį yra informuojamos, jog tokia
patronuojanti įmonė pareiškė norinti įsigyti tiek Bendrijos
kredito įstaigos akcijų, kad ši taptų jos dukterine įmone. Šie reikalavimai teikti
informaciją nustoja galioti, kai susitariama su 4 ar 5 dalyje nurodyta
trečiąja šalimi arba kai nebetaikomos 5 dalies antroje ir
trečioje pastraipose nurodytos priemonės. 7. Priemonės,
kurių imamasi vadovaujantis šio straipsnio nuostatomis, atitinka Bendrijos
įsipareigojimus pagal bet kokias dvišales ar daugiašales tarptautines
sutartis, reguliuojančias kredito įstaigų steigimosi ir veiklos
sąlygas. ê 2000/12/EB 24 str. (pritaikytas) è1 Direktyvos
2004/xx/EB 3 straipsnio 7 punktas 38 straipsnis Kredito
įstaigų, kurių pagrindinės buveinės yra ne Bendrijoje,
filialai 1. Kredito įstaigų,
kurių pagrindinės buveinės yra ne Bendrijoje, filialams,
pradedantiems savo veiklą arba besiverčiantiems ja, valstybės
narės netaiko nuostatų, jiems sukuriančių palankesnes
sąlygas, nei tų kredito įstaigų, kurių
pagrindinės buveinės yra Bendrijoje, filialams sudaromos
sąlygos. 2. Kompetentingos institucijos praneša
Komisijai ir è1 Europos
bankininkystės komitetui ç apie visus leidimus,
suteiktus tų kredito įstaigų, kurių pagrindinės
buveinės yra ne Bendrijoje, filialams. 3. Nepažeisdama 1 dalies
nuostatų, Bendrija, pagal Sutarties nuostatas
sudarydama sutartis su viena ar keliomis trečiosiomis šalimis, susitaria pagal abipusiškumo principą taikyti nuostatas,
sukuriančias vienodas sąlygas kredito įstaigų, kurių
pagrindinės buveinės yra ne Bendrijoje, filialams visoje Bendrijos
teritorijoje. ònauja 2 skirsnis Bendradarbiavimas su trečiųjų
šalių kompetentingomis institucijomis atliekant konsoliduotą
priežiūrą ê 2000/12/EB 25 str. (pritaikyta) 39 straipsnis 1. Valstybės narės
prašymu arba savo pačios iniciatyva Komisija gali pateikti Tarybai
pasiūlymus, skirtus deryboms dėl susitarimų, susijusių su
konsoliduota priežiūra, sudarymo su viena arba keliomis trečiosiomis
šalimis, jeigu yra atliekama šių įstaigų priežiūra: a) kredito įstaigų, kurių patronuojančių
įmonių pagrindinė buveinė yra trečiosios šalies
teritorijoje,; ir b) kredito įstaigų, kurios veikia trečiosiose šalyse
ir kurių patronuojančios įmonės (kredito įstaigos arba
finansųinės kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės)
pagrindinė buveinė yra Bendrijos teritorijoje. 2. Šio straipsnio 1 dalyje
nurodytomis sutartimis pirmiausia turi būti siekiama užtikrinti, kad: a) valstybių narių kompetentingos institucijos
galėtų gauti informacijos, reikalingos kredito įstaigų arba
finansųinių kontroliuojančiųjų
(holdingo) bendrovių, kurios
yra Bendrijos teritorijoje ir kurių dukterinės kredito įstaigos
arba dukterinės finansų įstaigos yra ne Bendrijos teritorijoje
arba kurios dalyvauja valdant pastarųjų įstaigų
kapitalą, priežiūrą atliekant remiantis konsoliduotais
duomenimis apie finansinę padėtį; b) trečiųjų šalių kompetentingos institucijos
galėtų gauti informacijos, reikalingos vykdant
patronuojančių įmonių, kurių pagrindinės
buveinės yra šių valstybių teritorijose ir kurių
dukterinės kredito įstaigos arba dukterinės finansų įstaigos
yra vienos arba kelių valstybių narių teritorijose arba kurios dalyvauja
valdant tų įstaigų kapitalą, priežiūrą. êDirektyvos 2004/xx/EB
3 straipsnio 8 punktas 3. Nepažeisdama Europos
bendrijos steigimo sutarties 300 straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatų,
Komisija, padedama Europos bankininkystės komiteto, išnagrinėja 1
dalyje nurodytų derybų rezultatus ir susidariusią
situaciją. ê2000/12/EB V ANTRAŠTINĖ DALIS ê2000/12/EB ð naujas RIZIKĄ RIBOJANČIOS
PRIEŽIŪROS PRINCIPAI IR TECHNINĖS PRIEMONĖS ð BEI INFORMACIJOS ATSKLEIDIMAS ï ê2000/12/EB 1 SKYRIUS RIZIKĄ RIBOJANČIOS
PRIEŽIŪROS PRINCIPAI ònauja 1 skirsnis Buveinės ir priimančios
valstybės narės kompetencija ê 2000/12/EB 26 str. (pritaikytas) 40 straipsnis Buveinės
valstybės narės kompetencija atlikti kontrolę 1. Už kredito įstaigos,
įskaitant pagal Ö 23 ir 24 Õ 18 ir 19 straipsnius jų vykdomą veiklą,
priežiūrą, pagrįstą riziką ribojančiais
principais, atsako buveinės valstybės narės kompetentingos
institucijos nepažeisdamos šios direktyvos tų nuostatų, kurios numato
priimančios valstybės narės kompetentingų institucijų
atsakomybę. 2. Šio straipsnio 1 dalies
nuostatos neužkerta kelio vykdyti šioje direktyvoje numatomą konsoliduotą
priežiūrą. ê 2000/12/EB 27 str. (pritaikytas) 41 straipsnis Priimančios
valstybės narės kompetencija Priimančios valstybės narės,
bendradarbiaudamos su buveinės valstybių narių kompetentingomis
institucijomis, tolesnio derinimo metu atsako už kredito įstaigų
filialų likvidumo priežiūrą. Nepažeisdamos tų priemonių,
kurių reikia Europos pinigų sistemai stiprinti, priimančios
valstybės narės tebėra visiškai atsakingos už priemones,
susijusias su jų pinigų politikos įgyvendinimu. Tokios priemonės negali numatyti
diskriminacinių ar apribojančių sąlygų, paremtų
tuo, kad kredito įstaiga leidimą veiklai yra gavusi kitoje
valstybėje narėje. ê 2000/12/EB 28 str. (pritaikytas) 42 straipsnis Bendradarbiavimas
atliekant priežiūrą Suinteresuotų valstybių narių
kompetentingos institucijos glaudžiai bendradarbiauja siekdamos
prižiūrėti veiklą tokių kredito įstaigų, kurios
veikia, ypač jei jos steigia filialus, kitoje ar kitose valstybėse
narėse, ne tose, kuriose yra jų pagrindinė buveinė. Apie
šių kredito įstaigų valdymą ir savininkus valstybės
narės viena kitai teikia visą informaciją, kuri gali palengvinti
jų priežiūrą ir leidimų suteikimo sąlygų
analizavimą, taip pat visą kitą informaciją, kuri
pirmiausia gali padėti stebėti jų likvidumą, mokumą,
indėlių garantijas, didelės rizikos apribojimus, administravimo
bei apskaitos procedūras ir vidaus kontrolės mechanizmus. ê 2000/12/EB 29 str. (pritaikytas) 43 straipsnis Filialų,
įsteigtų kitoje valstybėje narėje, tikrinimas vietoje 1. Priimančios
valstybės narės numato, kad – jeigu kitoje valstybėje
narėje leidimą veiklai gavusi kredito įstaiga savo veiklą
vykdo per filialą – buveinės valstybės narės kompetentingos
institucijos, prieš tai pirmiausia informavusios priimančios valstybės
narės kompetentingas institucijas, pačios arba pasitelkusios tuo
tikslu paskirtus tarpininkus gali vietoje patikrinti Ö 42 Õ 28 straipsnyje nurodytą informaciją. 2. Kad patikrintų filialus,
buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat
gali pasinaudoti viena iš kitų Ö 141
straipsnyje Õ 55 straipsnio 7 dalyje nustatytų
procedūrų. 3. Šis
straipsnis Ö 1 ir 2
dalys Õ nepažeidžia
priimančios valstybės narės kompetentingų institucijų
teisės patikrinti jų teritorijoje įsteigtus filialus vietoje
atliekant savo pareigas pagal šią direktyvą. ê2000/12/EB (pritaikytas) Ö 2 skirsnis
Keitimasis informacija ir profesinė paslaptis Õ ê2000/12/EB 30
straipsnio 1–3 dalys (pritaikytas) 44 straipsnis Keitimasis
informacija ir profesinė paslaptis 1. Valstybės narės
nustato, kad visi kompetentingose institucijose dirbantys ar dirbę
asmenys, taip pat kompetentingų institucijų vardu dirbantys
auditoriai ar ekspertai yra saistomi įsipareigojimo laikytis
profesinės paslapties. Tai reiškia, kad jJokia slapta informacija, kurią jie gali
gauti atlikdami savo pareigas, išskyrus informacijos santraukas ar bendrą
informaciją, iš kurių nebūtų galima nustatyti duomenų
apie atskiras Ö kredito Õ įstaigas,
negali būti jokiam asmeniui ar institucijai perduota, jeigu tai
nesusiję su baudžiamojoje teisėje numatytais atvejais. Tačiau jeigu yra paskelbtas kredito
įstaigos bankrotas arba ji priverstinai likviduojama, slapta informacija,
nesusijusi su trečiosiomis šalimis, kurios dalyvauja gelbėjant
kredito įstaigą, gali būti atskleista civilinėje ar
arbitražo byloje. 2. Šio straipsnio 1 dalies
nuostatos netrukdo įvairių valstybių narių kompetentingoms
institucijoms keistis informacija, kaip numatyta šioje direktyvoje ir kitose
kredito įstaigoms taikomose direktyvose. Šiai informacijai taikomos 1
dalyje numatytos profesinės paslapties sąlygos. ê2000/12/EB 30
straipsnio 4 dalis (pritaikytas) 45 straipsnis 4. Kompetentingos institucijos, pagal Ö 44
straipsnį Õ 1 ir 2 dalis gavusios slaptą informaciją, gali
ją naudoti tik atlikdamos savo pareigas Ö ir tik tokiais
tikslais Õ : a) tikrinti, ar laikomasi vertimąsi kredito
įstaigų veikla reguliuojančių sąlygų, ir
remdamosi konsoliduotais ir nekonsoliduotais duomenimis pagerinti
stebėjimą, kaip vykdoma tokia veikla, pirmiausia stebėti
likvidumą, mokumą, didelę riziką, administravimo bei
apskaitos procedūras ir vidaus kontrolės mechanizmus;, ar b) taikyti sankcijas;, ar c) kai administracine tvarka apskundžiamas kompetentingos
institucijos sprendimas;, ar d) kai iškeliama byla teisme pagal 33
Ö 55 Õ straipsnį arba
pagal specialias nuostatas, numatytas šioje ir kitose direktyvose, priimtose
dėl kredito įstaigų veiklos. ê2000/12/EB 30
straipsnio 3 dalis (pritaikytas) 46 straipsnis 3. Valstybės narės gali sudaryti bendradarbiavimo
sutartis, kuriomis būtų numatytas keitimasis informacija su
trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis, su
trečiųjų šalių institucijomis ar organais, kaip numatyta 5 ir 6 dalyse Ö 47 straipsnyje
ir 48 straipsnio 1 dalyje Õ , jeigu
atskleidžiamai informacijai taikomos profesinės paslapties garantijos ne
mažesnės už šiame straipsnyje numatytas. Tokio keitimosi informacija
tikslas turi būti minėtų institucijų priežiūros
užduočių atlikimas. Jeigu informacija atsiranda kitoje
valstybėje narėje, jos negalima atskleisti be tiesioginio ją
atskleidusių kompetentingų institucijų sutikimo ir, jei reikia,
tik institucijų sutikime nurodytais tikslais. ê2000/12/EB 30
straipsnio 5 dalis (pritaikytas) 47 straipsnis 5. Ö 44 straipsnio 1
dalis ir 45 straipsnis Õ Šio straipsnio 1 ir 4 dalys netrukdo keistis informacija
valstybėje narėje, jeigu joje yra viena ar kelios kompetentingos
institucijos, tarp valstybių narių, tarp kompetentingų institucijų
ir tarp: a) institucijų, kurioms patikėta valstybinė
užduotis prižiūrėti kitas finansų organizacijas bei draudimo
bendroves, ir institucijų, atsakingų už finansų rinkų
priežiūrą,; b) organų, dalyvaujančių kredito įstaigų
likvidavimo ir bankroto bei kituose panašiuose procesuose,; c) asmenų, atsakingų už įstatymuose numatyto
kredito įstaigų ir kitų finansų įstaigų
sąskaitų audito atlikimą, kai jie atlieka priežiūros funkcijas. ar Ö Jie taip pat
netrukdo atskleisti Õ kai atskleidžia informacijosą,
būtinosą jų funkcijoms vykdyti,
indėlių garantijų sistemas tvarkantiems organams. Ö Abiem
atvejais Õ gGautai
informacijai taikomos Ö 44
straipsnio Õ 1 dalyje Ö nurodytos Õ numatytos profesinės paslapties sąlygos. ê2000/12/EB 30
straipsnio 6 ir 7 dalys (pritaikytas) 48 straipsnis 16. Nepaisydamos
Ö 44–46
straipsnių Õ 1–4 dalių nuostatų, valstybės narės
gali leisti keistis informacija tarp kompetentingų institucijų ir
tarp: a) institucijų, atsakingų už organų,
dalyvaujančių kredito įstaigų likvidavimo ir bankroto bei
kituose panašiuose procesuose, priežiūrą; , arba b) institucijų, atsakingų už asmenų, kuriems patikėta
atlikti įstatymuose numatytą draudimo įmonių, kredito
įstaigų, investicinių įmonių ir kitų finansų
įstaigų sąskaitų auditą, priežiūrą. Ö Tokiais
atvejais Õ Vvalstybės
narės, kurios taiko pirmos pastraipos nuostatas,
reikalauja, kad būtų Ö įvykdytos Õ laikomasi bent jau šiosų sąlygosų: a) informacija Ö turi
būti Õ skiriama
priežiūros užduotims, paminėtoms pirmoje pastraipoje, atlikti,; b) šiame kontekste gautai informacijai Ö turi
būti Õ taikomos Ö 44
straipsnio Õ 1 dalyje numatytos
profesinės paslapties sąlygos,; c) jeigu informacija gaunama iš kitos valstybės narės, jos
negalima atskleisti be tiesioginio ją atskleidusių kompetentingų
institucijų sutikimo ir, jei reikia, tik institucijų sutikime
nurodytais tikslais. Valstybės narės Komisijai ir kitoms
valstybėms narėms praneša institucijų, kurios pagal šią
straipsnio dalį gali gauti informaciją, pavadinimus. 27. Nepaisant
Ö 44–46
straipsnių Õ 1–4 dalių, valstybės narės, siekdamos
sustiprinti stabilumą, taip pat finansų sistemos vientisumą,
gali leisti kompetentingoms institucijoms ir institucijoms ar organams, pagal
įstatymus atsakingiems už įmonių teisės pažeidimų
nustatymą ir tyrimą, tarpusavyje keistis informacija. Ö Tokiais
atvejais Õ Vvalstybės
narės, kurios taiko pirmos pastraipos nuostatas,
reikalauja, kad būtų Ö įvykdytos Õ laikomasi bent jau šiosų
sąlygosų: a) informacija skiriama užduotims, paminėtoms pirmoje
pastraipoje, atlikti,; b) šiame kontekste gautai informacijai taikomos Ö 44
straipsnio Õ 1 dalyje numatytos
profesinės paslapties sąlygos,; c) jeigu informacija gaunama iš kitos valstybės narės, jos
negalima atskleisti be tiesioginio ją atskleidusių kompetentingų
institucijų sutikimo ir, jei reikia, tik institucijų sutikime
nurodytais tikslais. Jeigu pirmoje pastraipoje minimos institucijos ar
organai valstybėje narėje savo uždavinį nustatyti ar patikrinti
pažeidimus atlieka padedami asmenų, paskirtų tam tikslui
atsižvelgiant į jų ypatingą kompetenciją, bet
nedirbančių valstybiniame sektoriuje, pirmoje pastraipoje nurodyta
informacija galima keistis ir su jais, laikantis antroje pastraipoje Ö nurodytų Õ numatytų sąlygų. Kad būtų galima įgyvendinti antros pastraipos trečią Ö pastraipą Õ įtrauką, institucijos ar organai,
paminėti pirmoje pastraipoje, informaciją atskleidusioms
kompetentingoms institucijoms praneša asmenų, kuriems ji turi būti
siunčiama, pavardes ir tikslias pareigas. Valstybės narės Komisijai ir kitoms
valstybėms narėms praneša institucijų ir organų, kurie gali
pagal Ö šį
straipsnį Õ šią straipsnio dalį gauti informaciją,
pavadinimus. Iki 2000 m. gruodžio 31
d. Komisija parengia Ö šio straipsnio
nuostatų Õ šios dalies taikymo ataskaitą. ê2000/12/EB 30
straipsnio 8 dalis (pritaikytas) 49 straipsnis 8. Šis Ö skirsnis Õ straipsnis netrukdo kompetentingai institucijai perduoti
Ö informaciją
šioms institucijoms jų uždaviniams vykdyti Õ : a) centriniams bankams ir kitoms panašias funkcijas
atliekančioms pinigų institucijoms,; b) tam tikrais atvejais – kitoms valstybės institucijoms,
atsakingoms už mokėjimų sistemų priežiūrą. informacijos, skirtos
jų uždaviniams atlikti. Ö Jis Õ Šis straipsnis taip pat netrukdo tokioms institucijoms
ar organams perduoti kompetentingoms institucijoms informacijos, kurios šioms
gali prireikti pagal Ö 45
straipsnį Õ 4 dalį. Šiame kontekste gautai informacijai taikomos Ö 44 straipsnio 1
dalyje Õ šiame straipsnyje numatytos profesinės paslapties
sąlygos. ê2000/12/EB 30
straipsnio 9 dalies pirma ir antra pastraipos (pritaikytas) 50 straipsnis 9. Be to, nNepaisant Ö 44 straipsnio 1
dalyje ir 45 straipsnyje Õ 1 ir 4 dalyse minėtų nuostatų,
valstybės narės vadovaudamosi įstatymuose nustatyta tvarka gali
leisti atskleisti tam tikrą informaciją kitoms jų centrinės
valdžios žinyboms, atsakingoms už teisės aktus, susijusius su kredito ir
finansų įstaigų, investicines paslaugas teikiančių ir
draudimo bendrovių priežiūra, taip pat tų žinybų vardu
veikiantiems inspektoriams. Tačiau informacija tokiu būdu gali
būti atskleista tik tada, kai tai būtina riziką ribojančiai
kontrolei. ê2000/12/EB 30
straipsnio 9 dalies trečia pastraipa (pritaikytas) 51 straipsnis Tačiau vValstybės
narės numato, kad informacija, gauta vadovaujantis Ö 44 straipsnio 2
dalimi ir 47 straipsniu Õ 2 ir 5 dalimis, taip pat informacija, gauta atlikus Ö 43 Õ 29 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytą
patikrinimą vietoje, negali būti atskleista Ö šiame
straipsnyje Õ šioje dalyje nurodytais atvejais, išskyrus atvejus, kai
gaunamas tiesioginis informaciją atskleidusių kompetentingų
institucijų ar valstybės narės, kurioje buvo atliktas
patikrinimas vietoje, kompetentingų institucijų sutikimas. ê2000/12/EB 30
straipsnio 10 dalis (pritaikytas) 52 straipsnis 10.Šis Ö skirsnis Õ straipsnis netrukdo Ö valstybės
narės Õ kompetentingoms
institucijoms perduoti informacijos, nurodytos Ö 44–46
straipsniuose Õ 1–4 dalyse, kliringo rūmams ir kitai panašiai
įstaigai, pripažįstamai pagal nacionalinę teisę
galinčia teikti kliringo ar atsiskaitymo paslaugas vienos iš
valstybių narių rinkai, jeigu jos laikosi nuomonės, kad perduoti
šią informaciją būtina tam, kad būtų užtikrintas tinkamas
šių organų funkcionavimas, kiek jis susijęs su rinkos
dalyvių padarytais ar galimais nusižengimais. Šiame kontekste gautai
informacijai taikomos Ö 44 straipsnio 1
dalyje Õ 1 dalyje Ö nustatytos Õ numatytos profesinės paslapties nuostatos. Tačiau valstybės narės
užtikrina, kad pagal Ö 44 straipsnio 2
dalį Õ 2 dalį gautos informacijos negalima
atskleisti Ö šiame
straipsnyje Õ šioje dalyje nurodytomis aplinkybėmis be ją
atskleidusių institucijų aiškaus sutikimo. ònauja 3 skirsnis Asmenų, atsakingų už
metinių ir konsoliduotų ataskaitų teisinę kontrolę,
pareigos ê 2000/12/EB 31 str. (pritaikytas) 53 straipsnis Asmenų,
atsakingų už metinių ir konsoliduotų ataskaitų teisinę
kontrolę, pareigos 1. Valstybės narės
numato bent jau tai, kad: a) kiekvienas
asmuo, gavęs leidimą, apibūdintą Ö aštuntojoje Õ Tarybos direktyvoje
84/253/EEB[26],
atliekantis kredito įstaigoje užduotį, apibūdintą Ö ketvirtosios Õ Tarybos direktyvos
78/660/EEB[27]
51 straipsnyje ar Tarybos direktyvos 83/349/EEB 37 straipsnyje, ar Tarybos
direktyvos 85/611/EEB[28]
31 straipsnyje, ar kitą įstatymų numatytą užduotį,
privalo nedelsdamas informuoti kompetentingas institucijas apie bet kokį
su ta Ö kredito
įstaiga Õ institucija susijusį faktą ar sprendimą,
apie kurį sužinojo vykdydamas minėtą užduotį, jeigu tas
faktas ar sprendimas gali: a) sukelti rimtą įstatymų ir kitų teisės
aktų, kuriuose išdėstytos leidimus reguliuojančios sąlygos
ar kurie konkrečiai reguliuoja kredito įstaigų veiklą,
pažeidimą, ar; b) pakenkti kredito įstaigos veiklos tęstinumui, ar; c) priversti atsisakyti patvirtinti sąskaitas ar pareikšti
išlygą. Ö Valstybės
narės numato bent jau tai, kad Õ b) tas asmuo taip pat privalo pranešti apie
kiekvieną atliekant Ö pirmoje
pastraipje Õ a punkte apibūdintą užduotį sužinotą
faktą ar sprendimą, kuriuos priima įmonė, dėl
kontrolės santykių turinti artimų ryšių su kredito
įstaiga, kurioje jis atlieka Ö tą Õ minėtą užduotį. 2. Jeigu asmenys, turintys
įgaliojimus, apibūdintus Direktyvoje 84/253/EEB, sąžiningai
informuoja kompetentingas institucijas apie kiekvieną 1 dalyje
nurodytą faktą ar sprendimą, tai nepažeidžia jokio apribojimo
atskleisti informaciją, numatyto kurioje nors sutartyje ar įstatymo,
ar kito teisės akto sąlygoje, ir tokiems asmenims netaikoma jokia
atsakomybė. ê2000/12/EB (pritaikytas) Ö 4 skirsnis
Įgaliojimai taikyti sankcijas ir teisė kreiptis į teismą Õ ê 2000/12/EB 32 str.
(pritaikytas) 54 straipsnis Kompetentingų
institucijų įgaliojimai taikyti sankcijas Nepažeisdamos leidimų panaikinimo
procedūrų ir baudžiamosios teisės nuostatų, valstybės
narės numato, kad jeigu kredito įstaigos arba atitinkamos jų
verslą kontroliuojančios įmonės pažeidžia įstatymus ar
kitus teisės aktus dėl jų priežiūros ar veiklos, tai
atitinkamos valstybės kompetentingos institucijos gali priimti arba
taikyti jiems bausmes ir priemones, skirtas
konkretiems nustatytiems pažeidimams arba tokių pažeidimų priežastims
pašalinti. ê 2000/12/EB 33 str. (pritaikytas) 55 straipsnis Teisė
kreiptis į teismą Valstybės narės užtikrina, kad
sprendimai, priimami dėl kredito įstaigos, laikantis
įstatymų ir kitų teisės aktų, priimtų
vadovaujantis šia direktyva, galėtų būti apskųsti teismui.
Šis principas taikomas ir tada, kai padavus prašymą gauti leidimą ir
kartu pateikus visą pagal galiojančias nuostatas reikalingą
informaciją per šešis mėnesius nepriimamas sprendimas dėl to
prašymo. ê2000/28/EB 1
straipsnio 2 punktas (pritaikytas) 33a straipsnis Direktyvos 2000/46/EB 3
straipsnis taikomas kredito įstaigoms. ê2000/12/EB 2 SKYRIUS RIZIKĄ RIBOJANČIOS
PRIEŽIŪROS TECHNINĖS PRIEMONĖS 1 skirsnis Nuosavos lėšos ê2000/12/EB 34
straipsnio 1 dalis (pritaikytas) 56 straipsnis Bendrieji
principai 1. Kai valstybė narė, įgyvendindama Bendrijos teisės
aktus dėl veikiančių kredito įstaigų veiklos
riziką ribojančios priežiūros, įstatyme ar teisės akte
nustato reikalavimą, kuriame vartojamas nuosavų lėšų
terminas ar sąvoka, ji šį terminą ar sąvoką turi
suderinti su Ö 57–61 ir 63–66
straipsniuose Õ šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse bei 35–38 straipsniuose
pateiktu apibrėžimu. ê2000/12/EB 34
straipsnio 2 dalies pirma pastraipa (pritaikytas) 57 straipsnis Kredito įstaigų nekonsoliduotas
nuosavas lėšas, atsižvelgiant į 38 Ö 66 Õ straipsnyje
numatytas ribas, sudaro: 1a) apmokėtas
kapitalas, apibrėžiamas Direktyvos 86/635/EEB 22 straipsnyje,
pridėjus akcijų priedus, neįskaitant privilegijuotųjų
akcijų su kaupiamuoju dividendu; 2b) rezervai,
kurių apibrėžimas pateiktas Direktyvos 86/635/EEB 23 straipsnyje, ir
praėjusių metų nepaskirstytas pelnas ar nuostolis, likęs po
galutinio pelno ir nuostolių paskirstymo;. Valstybės narės gali leisti priskaičiuoti
tarpinį nepaskirstytą pelną prieš priimdamos oficialų
sprendimą, jei tą pelną patikrino už sąskaitų
auditą atsakingi asmenys ir jei kompetentingoms institucijoms pateiktas
tinkamas įrodymas, jog ši suma įvertinta pagal Direktyvoje 86/635/EEB
išdėstytus principus ir iš jos atimti visi numatomi mokesčiai ar
dividendai; 3c) lėšos
bendrai banko rizikai, apibrėžtai Direktyvos 86/635/EEB 38 straipsnyje,
dengti; 4d) perkainojimo
rezervai, apibūdinti Direktyvos 78/660/EEB 33 straipsnyje; 5e) vertės
koregavimo lėšos, apibrėžtos Direktyvos 86/635/EEB 37 straipsnio 2
dalyje; 6f) kitos
35 Ö 63 Õ straipsnyje
apibūdintos pozicijos; 7g) kredito įstaigų, įkurtų kaip kooperatinės
bendrijos, narių kapitalo įnašai, taip pat tam tikrų
institucijų, įkurtų kaip fondai, skolininkų solidarieji
kapitalo įnašai, kaip nurodyta 36 Ö 64 Õ straipsnio 1 dalyje; 8h) nustatyto
termino kaupiamosios privilegijuotos akcijos ir subordinuotų paskolų
kapitalas, kaip nurodyta 36 Ö 64 Õ straipsnio 3 dalyje. Vadovaujantis 38 Ö 66 Õ straipsniu, atimamos
šios pozicijos: 9i) kredito
įstaigos nuosavos akcijos, įvertintos buhalterine verte; 10j) nematerialusis
turtas, apibrėžtas Direktyvos 86/635/EEB 4 straipsnio 9 dalies sąvoka
„Turtas“; k11) einamųjų
finansinių metų reikšmingi nuostoliai; ê2002/87/EB 29
straipsnio 4 punkto a papunktis (pritaikytas) l12) akcijų
dalys paketai
kitose kredito įstaigose ir finansų įstaigose, didesnėsi
nei 10 %; m13) 35 Ö 63 Õ straipsnyje ir 36 Ö 64 Õ straipsnio 3 dalyje
nurodyti kredito įstaigų turimi mažesnės svarbos reikalavimai ir
finansinės priemonės, susiję su kredito įstaigomis ir
finansų įstaigomis, kurių kiekvienoje kredito įstaigai
priklausanti kapitalo dalis yra didesnė nei 10 %; n14) ne
didesnė nei 10 % kapitalo dalis kitose kredito ir finansų
įstaigose, 35 Ö 63 Õ straipsnyje ir 36 Ö 64 Õ straipsnio 3 dalyje
nurodyti kredito įstaigų turimi mažesnės svarbos reikalavimai ir
finansinės priemonės, susiję su kredito įstaigomis ir
finansų įstaigomis, kiti nei šiojes pastraipojes 12 ir 13 punktuose
nurodyti mažesnės svarbos reikalavimai ir sumos, susiję su visomis
kapitalo dalimis, mažesnės svarbos reikalavimais ir sumomis,
sudarančiais daugiau kaip 10 % tos kredito įstaigos nuosavų
lėšų, apskaičiuotų prieš atskaitant šios pastraipos Ö l–p Õ 12–16 punktuose nurodytas sumas; o15) Ö 4 straipsnio 10
dalyje Õ 1 straipsnio 9 dalyje apibrėžta kapitalo dalis,
kredito įstaigai priklausanti: i) draudimo įmonėse, nurodytose Ö pirmosios
Tarybos Õ Ddirektyvos
73/239/EEB Ö [29] Õ 6 straipsnyje, Ö pirmosios
Tarybos Õ Ddirektyvos
79/267/EEB Ö [30] Õ 6 straipsnyje arba
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/78/EB[31] 1 straipsnio b punkte; ii) perdraudimo įmonėse, nurodytose Direktyvos 98/78/EB 1
straipsnio c punkte; iii) draudimo kontroliuojančiosiose
(holdingo) bendrovėse,
nurodytose Direktyvos 98/78/EB 1 straipsnio i punkte; p16) kiekviena
iš toliau nurodytų kredito įstaigai priklausančių priemonių,
susijusių su 15o punkte apibūdintomis įmonėmis,
kuriose ji valdo kapitalo dalį: i) Direktyvos 73/239/EEB 16 straipsnio 3 dalyje nurodytos
priemonės, ii) Direktyvos 79/267/EEB 18 straipsnio 3 dalyje nurodytos
priemonės. ònauja q) kredito
įstaigoms, pagal 3 skirsnio 2 poskirsnį apskaičiuojančioms
pagal riziką įvertintas pozicijas – neigiamos sumos, gautos atlikus
VII priedo 1 dalies 34 punkto apskaičiavimus, ir tikėtino nuostolio
sumos, apskaičiuotos pagal VII priedo 1 dalies 30–31 punktus; r) pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų, kurių rizikos koeficientas –
1250 % pagal IX priedo 4 dalį, suma, apskaičiuota ten nurodytu
būdu. ê2000/12/EB 34
straipsnio 2 dalies 2 punkto paskutinis sakinys (pritaikytas) ð naujas Ö Taikydamos b
punktą, Õ Vvalstybės
narės gali leisti priskaičiuoti tarpinį nepaskirstytą
pelną prieš priimdamos oficialų sprendimą, jei tą
pelną patikrino už sąskaitų auditą atsakingi asmenys ir jei
kompetentingoms institucijoms pateiktas tinkamas įrodymas, jog ši suma
įvertinta pagal Direktyvoje 86/635/EEB išdėstytus principus ir iš jos
atimti visi numatomi mokesčiai ar dividendai;. ð Kai kredito įstaiga yra pakeitimo
vertybiniais popieriais iniciatorė, grynasis pelnas, gaunamas iš ateities pajamų,
kurias duoda vertybiniais popieriais užtikrintas turtas, kapitalizacijos ir
didinantis pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų kredito vertę,
neįtraukiamas į b punkte nurodytą poziciją.ï ê2002/87/EB 29
straipsnio 4 punkto b papunktis (pritaikytas) 58 straipsnis Jeigu kitoje kredito įstaigoje,
finansų įstaigoje, draudimo arba perdraudimo įmonėje ar
draudimo kontroliuojančiojoje (holdingo) bendrovėje akcijos įsigyjamos tik
laikinai, finansinės paramos operacijos, skirtos tokiai įmonei
reorganizuoti ir išgelbėti, tikslais, minėtoji kompetentinga
institucija gali atsisakyti taikyti nuostatas dėl Ö l–p Õ 12–16 punktuose nurodyto išskaitymo. 59 straipsnis Vietoj Ö o–p Õ 15 ir 16 punktuose nurodyto išskaitymo, valstybės
narės savo draudimo įmonėms gali leisti mutatis mutandis
taikyti Direktyvos 2002/87/EB I priede išvardytus 1, 2 ir 3 metodus. 1 metodas
(Apskaitos konsolidavimas) Ö gali
būti Õ taikomas tik tuo
atveju, jeigu kompetentingą instituciją patenkina įmonių,
kurioms turėtų būti taikomas konsolidavimas, integruoto valdymo
ir vidaus kontrolės lygis. Pasirinktas metodas nuosekliai taikomas visą
laiką. 60 straipsnis Valstybės narės gali leisti nuosavas
lėšas individualiai skaičiuojančioms kredito įstaigoms,
kurioms taikoma šios direktyvos Ö 4 skyriaus 1
skirsnyje Õ 3 skyriuje nustatyta konsoliduota priežiūra arba
Direktyvoje 2002/87/EB nustatyta papildoma priežiūra, neišskaityti Ö l–p Õ 12–16 punktuose nurodytų sumų, joms
priklausančių kredito įstaigose, finansų įstaigose,
draudimo arba perdraudimo įmonėse arba draudimo kontroliuojančiosiose (holdingo) bendrovėse, kurias apima konsoliduota
arba papildoma priežiūra. Ši nuostata taikoma visoms Bendrijos
teisės aktais suderintoms riziką ribojančioms taisyklėms. ê2000/12/EB 34
straipsnio 3 dalis (pritaikytas) 61 straipsnis 3. Nuosavų lėšų sąvoka, apibūdinta Ö 57 straipsnio
a–h Õ šio straipsnio 2 dalies 1–8 punktuose, apima
didžiausią jų pozicijų skaičių ir sumas.
Valstybės narės gali savo nuožiūra naudoti šias pozicijas ir
nustatyti mažesnes jų ribas bei atimti kitas pozicijas, ne tas, kurios
nurodytos Ö 57 straipsnio
i–r Õ 2 dalies 9–13 punktuose. Tačiau valstybės narės, siekdamos
bendro nuosavų lėšų apibrėžimo, taip pat turėtų
atsižvelgti į padidėjusį suartėjimo laipsnį. Tuo tikslu ne vėliau kaip 1996 m. sausio 1 d. Komisija pateikia
ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie šio ir 35–39 straipsnių
taikymą ir prireikus prideda pasiūlymus dėl, jos nuomone,
reikalingų pakeitimų. Ne vėliau kaip 1998 m. sausio 1 d. Europos
Parlamentas ir Taryba, veikdami pagal Sutarties 251 straipsnyje nustatytą
procedūrą ir pasikonsultavę su Ekonomikos ir socialinių
reikalų komitetu, išnagrinėja nuosavų lėšų
apibrėžimą siekdami, kad bendras apibrėžimas būtų
taikomas visuotinai. ê2000/12/EB 34
straipsnio 4 dalis (pritaikytas) 4. Kredito įstaiga turi turėti teisę nevaržomai ir
nedelsdama pasinaudoti nuosavų lėšų pozicijomis, nurodytomis Ö 57 straipsnio
a–e Õ 2 dalies 1–5 punktuose, kad iškilus rizikai ar susidarius
nuostoliui galėtų iš karto juos panaikinti. Iš nuosavų
lėšų sumos turi būti atimami skaičiavimo metu numatomi
mokesčiai arba ji turi būti atitinkamai pakoreguojama, kadangi tokie
mokesčiai mažina nuosavų lėšų pozicijų sumą, kuri
gali būti panaudota rizikai ar nuostoliams pašalinti. ònauja 62 straipsnis Valstybės
narės apie suartėjimo, siekiant bendro nuosavų lėšų
apibrėžimo, atžvilgiu pasiektą pažangą praneš Komisijai.
Remdamasi šiomis ataskaitomis, Komisija prireikus ne vėliau kaip iki 2009
m. sausio 1 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pasiūlymą
dėl šio straipsnio ir 35–39 straipsnių pakeitimų. ê 2000/12/EB 35 str. (pritaikytas) 63 straipsnis Kitos
nuosavų lėšų pozicijos 1. Valstybės narės vartojama nuosavų
lėšų sąvoka gali apimti ir kitas pozicijas, kurios,
nepriklausomai nuo jų teisinės ar apskaitos paskirties, turi
turėti tokius požymius: a) kredito įstaiga gali jomis laisvai
naudotis įprastai banko rizikai padengti, kol dar nėra nustatytos
pajamos ar kapitalo nuostolis; b) jos yra parodomos vidaus apskaitos
įrašuose; c) jų dydį nustato kredito
įstaigos vadovybė, patikrina nepriklausomi auditoriai, apie jas
informuojama kompetentinga institucija, kuri toliau atlieka jų
priežiūrą. 2. Neterminuotieji vertybiniai popieriai ir kitos
priemonės toliau taip pat gali būti laikomi kitomis nuosavų
lėšų pozicijomis, jeigu jie atitinka tokias sąlygas: a) jie negali būti išpirkti jų
turėtojo iniciatyva ar be išankstinio kompetentingų institucijų
pritarimo; b) skolinimosi sutartyje turi būti
numatyta galimybė kredito įstaigai atidėti paskolos
palūkanų mokėjimą; c) skolintojo pretenzijos kredito
įstaigai be jokių išlygų turi būti subordinuotos visų
nesubordinuotų kreditorių pretenzijų atžvilgiu; d) vertybinių popierių emisijos
dokumentuose turi būti numatyta, kad skola ir nesumokėtos
palūkanos yra tokio dydžio, kad jų pakaktų nuostoliams padengti,
o kredito įstaiga galėtų toliau atlikti prekybos operacijas; e) sumuojant atsižvelgiama tik į
visiškai apmokėtas sumas. Prie šių nuosavų lėšų
pozicijų galima pridėti privilegijuotąsias akcijas su
kaupiamuoju dividendu, bet kitas nei minimos Ö 57 Õ 34 straipsnio 2 dalies Ö h Õ 8 punkte. ò naujas 3. Kredito
įstaigoms, pagal 3 skirsnio 2 poskirsnį apskaičiuojančioms
pagal riziką įvertintas pozicijas, teigiamos sumos, gautos atlikus
VII priedo 1 dalies 34 punkto apskaičiavimus, iki 0,6 % pagal
riziką įvertintų pozicijų, apskaičiuotų pagal 2
poskirsnį, gali būti patvirtintos kaip kitos pozicijos. Šioms kredito
įstaigoms vertės koregavimai ir nuostatos, įtraukti į VII
priedo 3 skirsnio 1 dalies 34 punkte minimus apskaičiavimus, bei
vertės koregavimai ir nuostatos dėl pozicijų, paminėtų
57 straipsnio e punkte, į nuosavas lėšas įtraukiami tik
laikantis šios nuostatos. Todėl pagal riziką įvertintos
pozicijos neapima pozicijų, apskaičiuotų atsižvelgiant į
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas, kurių rizikos koeficientas –
1250 %. ê 2000/12/EB 36 str. (pritaikytas) 64 straipsnis Kitos nuostatos
dėl nuosavų lėšų 1. Kredito įstaigų,
įkurtų kaip kooperatinės bendrijos, minimos Ö 57 straipsnio g
punkte Õ 34 straipsnio 2 dalies 7 punkte, narių
įsipareigojimus sudaro tokių bendrijų nepareikalautas
apmokėti kapitalas kartu su tokių kooperatinių bendrijų
narių teisiniais įsipareigojimais papildomai įnešti
negrąžinamas lėšas, jei kredito įstaiga patirtų
nuostolių (tokiu atveju turi būti įmanoma pareikalauti, kad
minėtos lėšos būtų įneštos nedelsiant). Kredito įstaigų, įsteigtų kaip
fondai, skolininkų solidarieji įsipareigojimai traktuojami taip pat,
kaip ir anksčiau minėtos nuosavų lėšų pozicijos. Visas tokias pozicijas galima priskirti nuosavoms
lėšoms, jeigu nacionalinėje teisėje jos yra pripažįstamos
tokio tipo institucijų nuosavomis lėšomis. 2. Valstybės narės
valstybinių kredito įstaigų nuosavoms lėšoms nepriskiria
garantijų, kurias šioms kredito įstaigoms suteikia jos ar jų
vietos valdžios institucijos. 3. Valstybės narės ar
kompetentingos institucijos nuosavoms lėšoms gali priskirti nustatyto
termino privilegijuotąsias akcijas su kaupiamuoju dividendu, minimas 34 straipsnio 2 dalies Ö 57 straipsnio
h Õ 8 punkte, bei tame pačiame punkte minimą
subordinuotų paskolų kapitalą, jei egzistuoja privalomi
susitarimai, kuriuose numatyta, kad kredito įstaigos bankroto ar
likvidavimo atveju pretenzijos patenkinamos po visų kitų
kreditorių pretenzijų ir neapmokamos tol, kol neatsiskaitoma už visas
tuo metu neapmokėtas skolas. Subordinuotų paskolų kapitalas turi taip pat atitikti tokius papildomus kriterijus: a) įskaitomas tik visiškai
apmokėtas kapitalas; b) tokių paskolų pradinis terminas
turi būti ne trumpesnis kaip penkeri metai, kuriam pasibaigus jos gali
būti grąžinamos; jei skolos terminas
nenustatytas, ji grąžinama tik praėjus penkerių metų
išankstinio įspėjimo laikotarpiui, išskyrus atvejus, kai paskolos jau
nelaikomos nuosavomis lėšomis, arba jeigu paskolą grąžinant anksčiau
nei numatyta reikalingas kompetentingų institucijų sutikimas.
Kompetentingos institucijos gali leisti anksčiau grąžinti tokias
paskolas, jeigu tokią iniciatyvą pareiškė paskolos davėjas
ir jeigu tai neturės įtakos ją gavusios kredito įstaigos mokumui; c) subordinuotų paskolų,
laikomų nuosavomis lėšomis, apimtis turi būti pamažu mažinama ne
trumpiau kaip penkerius paskutinius metus iki paskolos grąžinimo termino; d) paskolos sutartyje neturi būti
nuostatos, kad, esant konkrečiai nurodytoms aplinkybėms, (bet ne
kredito įstaigos uždarymo atveju) paskola grąžinama prieš
susitartą grąžinimo terminą. ê2000/12/EB 36
straipsnio 3 dalies b punktas, išbraukiant pirmus 17 žodžių ð naujas ðTaikant antros pastraipos b punktą,ï jei skolos terminas nenustatytas, ji grąžinama tik praėjus
penkerių metų išankstinio įspėjimo laikotarpiui, išskyrus
atvejus, kai paskolos jau nelaikomos nuosavomis lėšomis, arba jeigu
paskolą grąžinant anksčiau nei numatyta reikalingas kompetentingų
institucijų sutikimas. Kompetentingos institucijos gali leisti
anksčiau grąžinti tokias paskolas, jeigu tokią iniciatyvą
pareiškė paskolos davėjas ir jeigu tai neturės įtakos
ją gavusios kredito įstaigos mokumui; ònauja 4. Kredito
įstaigos į nuosavas lėšas neįtraukia nei atsargų
tikrąja verte, susijusių su pelnu arba nuostoliais, atsiradusiais
dėl pagal nusidėvėjimo vertę įvertintų
finansinių priemonių grynųjų pinigų srautų
apsaugos, nei pelno arba nuostolių dėl savo įsipareigojimų,
įvertintų tikrąja verte, atsiradusių dėl kredito
įstaigų kredito būklės pokyčių. ê 2000/12/EB 37 str. (pritaikytas) 65 straipsnis Nuosavų
lėšų konsoliduotas apskaičiavimas 1. Jei apskaičiavimus
reikia atlikti konsoliduotai, 34 Ö 57 Õ straipsnio 2 dalyje
nurodytų pozicijų konsoliduotos sumos apskaičiuojamos
vadovaujantis 52–56 straipsniuose Ö 4 skyriaus 1
skirsnyje Õ nustatytomis
taisyklėmis. Be to, kai toliau nurodytos pozicijos yra kredito (neigiami)
straipsniai, tai skaičiuojant nuosavas lėšas jie laikomi
konsoliduotomis atsargomis. Tokios pozicijos yra: a) visi mažumos interesai pagal Direktyvos 83/349/EEB 21
straipsnį, kai taikomas visuotinės integracijos metodas; b) pirmas konsolidavimo skirtumas, apibrėžtas Direktyvos
83/349/EEB 19, 30 ir 31 straipsniuose; c) keitimo skirtumai, įtraukti į konsoliduotas atsargas
atsižvelgiant į Direktyvos 86/635/EEB 39 straipsnio 6 dalį; d) kiti skirtumai, gaunami remiantis Direktyvos 83/349/EEB 33
straipsnyje nurodytu metodu įtraukus dalyvavimo valdant kapitalą
dalį. 2. Kai šios anksčiau nurodytos
pozicijos yra debeto (teigiami) įrašai, skaičiuojant konsoliduotas
nuosavas lėšas juos reikia atimti Ö Kai šio
straipsnio 1 dalies a–d punktuose nurodytos pozicijos yra debeto (teigiami)
įrašai, skaičiuojant konsoliduotas nuosavas lėšas jie
atimami Õ . ê2000/12/EB 38
straipsnio 1 dalis (pritaikytas) ð naujas 66 straipsnis Atskaitymai ir
ribos 1. Šios direktyvos Ö 57 straipsnio
d–h Õ 34 straipsnio 2 dalies 4–8 punktuose nurodytoms
nuosavų lėšų pozicijoms taikomos šios ribos: a) Ö d–h Õ 4–8 punktuose nurodytų pozicijų suma negali
viršyti didžiausios 100 % sumos, gaunamos sudėjus Ö a, b ir c Õ 1, 2 ir 3 punktuose nurodytas pozicijas ir atėmus Ö i–k Õ 9, 10 ir 11 punktuose nurodytas pozicijas ð ir 50 % q punkte nurodytų
sumų; ï b) Ö g–h Õ 7 ir 8 punktuose nurodytų pozicijų negali
viršyti didžiausios 50 % sumos, gaunamos sudėjus Ö a, b ir c Õ 1, 2 ir 3 punktuose nurodytas dalis ir atėmus Ö i–k Õ 9, 10 ir 11 punktuose nurodytas pozicijas ð ir 50 % q punkte nurodytų
sumų ï ; c) 12 ir 13
punktuose Ö nuo l Õ ð iki q ï nurodytų pozicijų suma turi būti atimta iš visų
pozicijų bendros sumos. ònauja 2. 57
straipsnio r punkte nurodytos pozicijos turi būti atimtos iš to straipsnio
a–h punktuose nurodytų pozicijų bendros sumos, jei kredito
įstaiga, laikydamasi 75 straipsnio, kaip nurodyta IX priedo 4 dalyje,
neįtraukė ankstesnių pozicijų į savo pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimus. ê2000/12/EB 38
straipsnio 2 dalis (pritaikyta) 23. Kompetentingos
institucijos, atsižvelgdamos į laikinas ir išskirtines aplinkybes, gali
leisti kredito įstaigoms viršyti 1 dalyje nurodytas ribas. ê 2000/12/EB 39 str. (pritaikytas) 67 straipsnis Įrodymų
kompetentingoms institucijoms pateikimas Kompetentingoms institucijoms turi būti
pateiktas jas tenkinantis įrodymas, kad laikomasi sąlygų,
nurodytų Ö šiame
skirsnyje Õ 34 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse ir 35–38 straipsniuose. ò nauja 2 skirsnis Nuostatos
dėl rizikos 1 poskirsnis –
Taikymo apimtis 68 straipsnis 1. Kredito
įstaigos individualiai laikosi 22 ir 75 straipsniuose bei 5 skirsnyje
numatytų įsipareigojimų. 2. Kiekviena
kredito įstaiga, kuri nėra nei dukterinė įmonė
valstybėje narėje, kurioje jai išduotas leidimas veiklai ir vykdoma
jos priežiūra, nei patronuojanti įmonė, ir kiekviena kredito
įstaiga, kuriai netaikoma konsoliduota priežiūra pagal 73
straipsnį, individualiai laikosi 120 ir 123 straipsniuose numatytų
įsipareigojimų. 3. Kiekviena
kredito įstaiga, kuri nėra nei patronuojanti, nei dukterinė
įmonė, ir kiekviena kredito įstaiga, kuriai netaikoma
konsoliduota priežiūra pagal 73 straipsnį, individualiai laikosi 5
skyriuje numatytų įsipareigojimų. 69 straipsnis 1. Valstybės
narės gali netaikyti 68 straipsnio 1 dalies jokiai kredito įstaigos
dukterinei įmonei, kai atitinkama valstybė narė išduoda leidimus
veiklai ir dukterinei įmonei, ir kredito įstaigai bei atlieka jų
priežiūrą, o dukterinę įmonę apima kredito
įstaigai, kuri yra patronuojanti įmonė, taikoma konsoliduota
priežiūra, ir kai įvykdytos visos toliau nurodytos sąlygos, tam,
kad būtų užtikrinta, jog nuosavos lėšos atitinkamai paskirstytos
tarp patronuojančios įmonės ir dukterinių įmonių: a) šiuo metu
nėra ir nenumatoma esminių ar teisinių kliūčių
jos patronuojančiai įmonei greitai pervesti nuosavas lėšas ar
padengti įsipareigojimus; b) jos
patronuojanti įmonė yra saistoma besąlygiškos, aiškios ir
neatšaukiamos prievolės pervesti nuosavas lėšas dukterinei
įmonei ir įvykdyti savo įsipareigojimus, arba dukterinių
įmonių rizika nėra svarbi; c) patronuojančios
įmonės rizikos įvertinimo, nustatytmo ir kontrolės
procedūros apima dukterinę įmonę; d) patronuojanti
įmonė turi teisę skirti arba nušalinti daugelį
dukterinės įmonės valdymo organo narių. 2. Valstybės
narės gali pasinaudoti šio straipsnio 1 dalyje numatyta galimybe, kai
patronuojanti įmonė yra finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, įsteigta toje pačioje valstybėje
narėje kaip kredito įstaiga, su sąlyga, kad jai būtų
taikoma tokia pati priežiūra kaip kredito įstaigoms, o ypač, kad
ji laikytųsi 71 straipsnio 1 dalyje nurodytų standartų. 70 straipsnis Kompetentingos
institucijos konkrečiu atveju gali leisti patronuojančioms kredito
įstaigoms valstybėje narėje įtraukti į savo
reikalavimo pagal 68 straipsnio 1 dalį apskaičiavimą tas
Bendrijos dukterines įmones, kurios atitinka 69 straipsnio 1 dalies a, c
ir d punktų sąlygas, ir kurių didelė rizika ar esminiai
įsipareigojimai yra susiję su ta valstybėje narėje
esančia patronuojančia kredito įstaiga. 71 straipsnis 1. Nepažeisdamos
68–70 straipsnių, patronuojančios kredito įstaigos
valstybėje narėje laikosi 75, 120, 123 straipsniuose ir 5 skirsnyje
numatytų įsipareigojimų tiek ir tokiu būdu, kaip nurodyta
133 straipsnyje, pagal savo konsoliduotą finansinę padėtį. 2. Nepažeisdamos
68–70 straipsnių, kredito įstaigos, kurias kontroliuoja patronuojanti
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė valstybėje
narėje, laikosi 75, 120, 123 straipsniuose ir 5 skirsnyje numatytų
įsipareigojimų tiek ir tokiu būdu, kaip nurodyta 133
straipsnyje, pagal savo konsoliduotą finansinę padėtį. Kai valstybėje
narėje esanti patronuojanti finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė kontroliuoja daugiau kaip vieną kredito
įstaigą, pirmoji pastraipa taikoma tik tokiai kredito įstaigai,
kuriai konsoliduota priežiūra taikoma pagal 125 ir 126 straipsnius. 72 straipsnis 1. ES
patronuojančios kredito įstaigos turi vykdyti 5 skyriuje numatytus
įsipareigojimus, remdamosi savo konsoliduota finansine padėtimi. Tačiau savo
pagrindinių dukterinių įmonių atžvilgiu jos turi pateikti
XII priedo 1 dalies 5 punkte nurodytą informaciją atskirai arba iš
dalies konsoliduotai. 2. ES
patronuojančios finansų kontroliuojančiosios (holdingo)
bendrovės kontroliuojamos kredito įstaigos turi vykdyti 5 skyriuje
numatytus įsipareigojimus, remdamosi tos finansų kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės konsoliduota finansine būkle. Tačiau savo
pagrindinių dukterinių įmonių atžvilgiu jos turi atskleisti
XII priedo 1 dalies 5 punkte nurodytą informaciją atskirai arba iš
dalies konsoliduotai. 3. Kompetentingos
institucijos, atsakingos už konsoliduotą priežiūrą pagal 125–131
straipsnius, gali nuspręsti visai ar iš dalies netaikyti 1 ir 2 dalių
kredito įstaigoms, kurios įtrauktos į panašią
atskleidžiamą informaciją, kurią konsoliduotai teikia
trečiojoje šalyje esanti patronuojanti įmonė. ê2000/12/EB 52 str. 3
dalis (pritaikytas) 73 straipsnis 61. Valstybės narės arba kompetentingos institucijos,
atsakingos už pagal 53 Ö 125–131 Õ straipsnius
konsoliduotai atliekamą priežiūrą, gali nuspręsti, kad
kredito ar finansų įstaigai arba papildomas banko paslaugas teikiančiai įmonei,
kuri yra dukterinė įmonė arba kurioje kita bendrovė
dalyvauja valdant kapitalą, konsoliduota priežiūra gali būti
nevykdoma šiais atvejais: a) kai jeigu Ö atitinkama Õ įmonė, kurią reikėtų įtraukti į
konsoliduotą priežiūrą, yra trečiojoje šalyje,
kurioje esama įstatyminių kliūčių reikalingai
informacijai perduoti,; b) kai jeigu, kompetentingų
institucijų nuomone, Ö atitinkama Õ įmonė, kuriai reikėtų taikyti konsoliduotą
priežiūrą, nėra svarbi tik kredito įstaigų
priežiūros atžvilgiu ir Ö bet kuriuo
atveju Õ visais atvejais – jeigu Ö atitinkamos Õ įmonės, kuriai reikėtų taikyti konsoliduotą
priežiūrą, bendras balansas mažesnis už vieną iš šių
dviejų dydžių: i) 10 mln. EUR; ii) arba
1 % bendro patronuojančios įmonės arba įmonės,
dalyvaujančios valdant jos kapitalą, balanso. Jeigu kelios
įmonės atitinka anksčiau išvardytus kriterijus, joms
konsoliduota priežiūra vis dėlto turi būti taikoma tuo atveju,
kai kartu paėmus įmonės yra svarbios siekiant minėtų
tikslų, arba c) kai jeigu, už konsoliduotą
priežiūrą atsakingų kompetentingų institucijų nuomone,
Ö atitinkamos Õ įmonės, kuriai reikėtų taikyti konsoliduotą
priežiūrą, finansinės padėties konsolidavimas
būtų netinkamas arba klaidinantis, atsižvelgiant į kredito
įstaigų priežiūros tikslus. ê 2000/12/EC Art.
2000/12/EB 52 straipsnio 3 dalies antros įtraukos paskutinis sakinys (pritaikytas) Jeigu Ö pirmos
pastraipos b punkte nurodytais atvejais Õ kelios
įmonės atitinka anksčiau išvardytus kriterijus, joms
konsoliduota priežiūra vis dėlto turi būti taikoma tuo atveju,
kai kartu paėmus įmonės yra svarbios, siekiant konkrečių
minėtų tikslų, arba. ònauja 2. Kompetentingos
institucijos turi reikalauti, kad dukterinės kredito įstaigos iš
dalies konsoliduotai taikytų 75, 120, 123 straipsniuose ir 5 skirsnyje
nurodytus reikalavimus, jeigu tos kredito įstaigos arba patronuojanti
įmonė, kai ji yra finansų kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė, turi kredito įstaigą arba finansų
įstaigą, arba turto valdymo bendrovę, kaip nurodyta Direktyvos
2002/87/EB 2 straipsnio 5 dalyje, kaip dukterinę įmonę
trečiojoje šalyje, arba dalyvauja tokios įmonės kapitalo
valdyme. 3. Kompetentingos
institucijos turi reikalauti, kad patronuojančios ir dukterinės
įmonės pagal šią direktyvą konsoliduotai arba iš dalies
konsoliduotai vykdytų 22 straipsnyje nurodytus įsipareigojimus, kad
užtikrintų, jog jų susitarimai, procesai ir mechanizmai
būtų vieningi ir tinkamai integruoti ir kad būtų galima
pateikti bet kokius su priežiūra susijusius duomenis ir informaciją. 2 poskirsnis –
Reikalavimų apskaičiavimas 74 straipsnis 1. Išskyrus
atvejus, kai numatyta kitaip, turto ir nebalansinių straipsnių
vertinimas atliekamas pagal apskaitos sistemą, kuri kredito įstaigai
taikoma pagal Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 ir Direktyvą 86/635/EEB. 2. Nepažeisdamos
68–72 straipsniuose nurodytų reikalavimų kompetentingos institucijos
užtikrina, kad apskaičiavimai, skirti patikrinti, ar kredito įstaigos
vykdo 75 straipsnyje numatytus įsipareigojimus, būtų atliekami
ne rečiau kaip du kartus per metus. Apskaičiavimus
atlieka arba pačios kredito įstaigos – šiuo atveju jos praneša
rezultatus ir bet kokius duomenų komponentus kompetentingoms institucijoms
– arba kompetentingos institucijos, naudodamos kredito įstaigų
pateiktus duomenis. 3 poskirsnis –
Minimalus nuosavų lėšų lygis 75 straipsnis Nepažeisdamos 136
straipsnio, valstybės narės reikalauja, kad kredito įstaigos
turėtų nuosavų lėšų, kurios visuomet viršytų arba
būtų lygios šių kapitalo reikalavimų sumai: a) kredito
rizikai ir gautinų sumų sumažėjimo rizikai visos jų veiklos
atžvilgiu, išskyrus jų prekybos knygoje apskaitomą veiklą ir
nelikvidų turtą, jei šios pozicijos atimamos iš nuosavų
lėšų pagal [Direktyvos 93/6/EEB 13 straipsnio 2 dalies d
punktą], taikomi 8 procentai visų jų pagal riziką
įvertintų pozicijų, apskaičiuotų pagal 3 skirsnį;
b) jų
prekybos knygoje apskaitomos veiklos atžvilgiu pozicijos rizikai,
atsiskaitymų ir sandorio šalies rizikai tiek, kiek leidžiama viršyti
111–117 straipsniuose numatytas ribas, didelėms pozicijoms,
viršijančioms tokias ribas, taikomi [Direktyvos 93/6/EEB V skyriaus 4
skirsnyje] nustatyti kapitalo reikalavimai; c) visos
jų veiklos atžvilgiu užsienio valiutos rizikai ir prekių rizikai
taikomi [Direktyvos 93/6/EEB 18 straipsnyje] nustatyti kapitalo reikalavimai; d) visos
jų veiklos atžvilgiu operacinei rizikai taikomi 4 skirsnyje nustatyti
kapitalo reikalavimai. ê2000/12/EB 2 skirsnis Mokumo
koeficientas 40 straipsnis Bendrieji
principai 1. Mokumo
koeficientas – 41 straipsnyje apibūdintų nuosavų lėšų
santykis su visu turtu ir nebalansiniais straipsniais, įvertintais pagal
riziką vadovaujantis 42 straipsniu. 2. Kredito
įstaigų, kurios nėra nei patronuojančios įmonės,
apibūdintos Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje, nei šių
įmonių dukterinės įmonės, mokumo koeficientas
apskaičiuojamas atskirai. 3.
Patronuojančių įmonių mokumo koeficientai
apskaičiuojami konsoliduotai, vadovaujantis šioje direktyvoje ir
Direktyvoje 86/635/EEB nurodytais būdais. 4. Kompetentingos
institucijos, atsakingos už leidimų veiklai išdavimą kredito
įstaigoms, kurios yra patronuojančios įmonės, bei už
jų priežiūrą, taip pat gali reikalauti, kad mokumo koeficientas
šiai patronuojančiai įmonei ir bet kuriai jos dukterinei įmonei,
kurioms kompetentingos institucijos išduoda leidimus ir kurias prižiūri,
būtų apskaičiuojamas iš dalies konsoliduotai ar nekonsoliduotai.
Jeigu toks stebėjimas, kuriuo siekiama užtikrinti, kad bankų
grupėje kapitalas būtų tinkamai paskirstytas, neatliekamas, šiam
tikslui pasiekti turi būti taikomos kitos priemonės. 5. Nepažeisdamos
nuostatos, kad kredito įstaigos turi laikytis 2, 3 ir 4 dalyse ir 52
straipsnio 8 ir 9 dalyse išdėstytų reikalavimų, kompetentingos
institucijos užtikrina, kad koeficientai būtų apskaičiuojami ne
rečiau kaip du kartus per metus. Apskaičiavimus atlieka ir rezultatus
bei visus skaičiuojant naudotus duomenis kompetentingoms institucijoms
perduoda pačios kredito įstaigos arba, panaudodamos kredito
įstaigų pateiktus duomenis, apskaičiavimus atlieka
kompetentingos institucijos. 6. Turto ir
nebalansinių straipsnių vertė nustatoma vadovaujantis Direktyva
86/635/EEB. 41 straipsnis Skaitiklis:
nuosavos lėšos Mokumo
koeficiento skaitiklį sudaro šioje direktyvoje apibūdintos nuosavos
lėšos. 42 straipsnis Vardiklis:
pagal riziką įvertintas turtas ir nebalansiniai straipsniai 1. Kredito rizikos
laipsniai, išreikšti procentais, turto straipsniams taikomi vadovaujantis 43 ir
44 straipsniais, o tam tikrais atvejais – 45, 62 ir 63 straipsniais. Kiekvieno
turto straipsnio balansinė vertė dauginama iš atitinkamo rizikos
koeficiento ir gaunama pagal riziką įvertinta vertė. 2. Nebalansiniams
straipsniams, išvardytiems šios direktyvos II priede, taikomas dviejų
etapų apskaičiavimas, apibūdintas 43 straipsnio 2 dalyje. 3.
Nebalansinių straipsnių, išvardytų 43 straipsnio 3 dalyje,
atžvilgiu išlaidos, galinčios susidaryti keičiant sutartį, jeigu
sandorio šalis neįvykdytų įsipareigojimų,
apskaičiuojamos taikant vieną iš dviejų šios direktyvos III
priede pateiktų metodų. Šios išlaidos dauginamos iš atitinkamo
sandorio šalies rizikos koeficiento, nurodyto 43 straipsnio 1 dalyje,
tačiau nurodytas 100 % rizikos koeficientas keičiamas 50 %
koeficientu tam, kad būtų apskaičiuota pagal riziką
įvertinta vertė. 4. Pagal
riziką įvertinto turto ir nebalansinių straipsnių,
nurodytų 2 ir 3 dalyse, suma sudaro mokumo koeficiento vardiklį. 43 straipsnis Rizikos
koeficientai 1. Skirtingoms
turto straipsnių kategorijoms priskiriami šie rizikos koeficientai, nors
prireikus kompetentingos institucijos gali nustatyti ir didesnius koeficientus: (a) Nulinis
rizikos koeficientas taikomas: (1) gryniesiems
pinigams ir lygiaverčiams straipsniams; (2) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos A zonos centrinei valdžiai ir
centriniams bankams; (3) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos Europos Bendrijoms; (4) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos, apdraustos tiesioginėmis A zonos
centrinės valdžios ir centrinių bankų ar Europos Bendrijų
garantijomis; (5) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos B zonos centrinei valdžiai ir
centriniams bankams, išreikštos ir išmokėtos skolininkų nacionaline
valiuta; (6) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos, turinčios tiesiogines B zonos
centrinės valdžios ir centrinių bankų garantijas, išreikštos ir
išmokėtos nacionaline valiuta, bendra skolininkui ir garantui; (7) turto
straipsniams, pakankamai apdraustiems pagal kompetentingų institucijų
reikalavimus užstatu, kurį sudaro A zonos centrinės valdžios ar
centrinių bankų vertybiniai popieriai, Europos Bendrijų išleisti
vertybiniai popieriai, grynųjų pinigų indėliai, laikomi
skolinančioje įstaigoje, indėlio pažymėjimai arba
panašūs skolinančios įstaigos išleisti ir jai pateikti
vertybiniai popieriai; (b) 20 %
rizikos koeficientas taikomas: (1) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos Europos investicijų bankui; (2) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos daugiašaliams plėtros bankams; (3) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos, apdraustos tiesiogine Europos
investicijų banko garantija; (4) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos, apdraustos tiesioginėmis
daugiašalių plėtros bankų garantijomis; (5) turto
straipsniams, kuriuos, vadovaujantis 44 straipsnio nuostatomis, sudaro
pretenzijos A zonos regionų valdžiai ar vietos valdžios institucijoms; (6) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos, vadovaujantis 44 straipsnio
nuostatomis apdraustos tiesioginėmis A zonos regionų valdžios ar
vietos valdžios institucijų garantijomis; (7) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos A zonos kredito įstaigoms,
tačiau kurie nėra šių kredito įstaigų nuosavos lėšos; (8) turto
straipsniams, kuriuos sudaro metų ar trumpesnio mokėjimo termino
pretenzijos B zonos kredito įstaigoms, išskyrus šių įstaigų
išleistus vertybinius popierius, kurie pripažįstami kaip jų
nuosavų lėšų pozicijos; (9) turto
straipsniams, kurie apdrausti tiesioginėmis A zonos kredito
įstaigų garantijomis; (10) turto
straipsniams, kuriuos sudaro metų ar trumpesnio mokėjimo termino
pretenzijos, apdraustos tiesioginėmis B zonos kredito įstaigų
garantijomis; (11) turto
straipsniams, pakankamai apdrausti pagal kompetentingų institucijų
reikalavimus užstatu, kurį sudaro Europos investicijų banko ar
daugiašalių plėtros bankų išleisti vertybiniai popieriai; (12) pinigams
kelyje; (c) 50 %
rizikos koeficientas taikomas: (1) paskoloms,
kurių visa suma pagal kompetentingų institucijų reikalavimus
visiškai apdrausta įkeičiant nuosavas gyvenamąsias patalpas,
kuriose gyvena, gyvens ar kurias išnuomos skolininkas, taip pat paskoloms,
kurių visa suma pagal kompetentingų institucijų reikalavimus
visiškai apdrausta įkeičiant Suomijos gyvenamųjų namų
statybos bendrovių, veikiančių pagal 1991 m. Suomijos
gyvenamųjų namų statybos bendrovių įstatymą ar
vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus,
reglamentuojančius nuosavybę, kurioje gyvena, gyvens ar kurią
išnuomos skolininkas, akcijas; «vertybiniams
popieriams, užtikrintiems hipoteka», kurie gali būti laikomi paskolomis,
nurodytomis pirmoje pastraipoje ar 62 straipsnio 1 dalyje, jeigu kompetentingos
institucijos, atsižvelgdamos į kiekvienoje valstybėje narėje
egzistuojančią teisės sistemą, juos laiko
lygiaverčiais paskolų rizikos požiūriu. Nepakenkiant toms
vertybinių popierių rūšims, kurios gali būti
įskaitytos ir kurios atitinka šio, t. y., 1 punkto sąlygas, «vertybiniai
popieriai, užtikrinti hipoteka» gali apimti priemones, apibūdintas Tarybos
direktyvos 93/22/EEB priedo B dalies 1 straipsnio a ir b punktuose[32].
Kompetentingos institucijos turi būti pirmiausia užtikrintos, kad: (i) tokie
vertybiniai popieriai yra visiškai ir tiesiogiai užtikrinti keliomis
hipotekomis, kurios yra tokio pat pobūdžio kaip ir hipotekos,
apibūdintos 1 punkte ar 62 straipsnio 1 dalyje, ir kad jais galima be
kliūčių pasinaudoti sukuriant hipoteka užtikrintus vertybinius
popierius; (ii) investuotojai
į hipoteka užtikrintus vertybinius popierius tiesiogiai ar per jų
vardu veikiantį patikėtinį arba įgaliotą atstovą,
tenkinant reikalavimus, susijusius su turto, užtikrinto hipoteka, straipsniais,
turi pirmumo teisę nusirašyti sumą, kuri būtų proporcinga
jų turimiems vertybiniams popieriams; (2) išankstiniams
apmokėjimams ir sukauptoms pajamoms: šis turtas turi būti
įvertintas pagal riziką, kuri priskiriama sandorio šaliai, jeigu
kredito įstaiga ją gali nustatyti vadovaudamasi Direktyva 86/635/EEB.
Kitais atvejais, kai ji negali nustatyti sandorio šalies, taikomas vienodas 50%
rizikos koeficientas; (d) 100 %
rizikos koeficientas taikomas: (1) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos B zonos centrinei valdžiai ir
centriniams bankams, išskyrus atvejus, kai lėšos išreikštos ir
išmokėtos skolininko nacionaline valiuta; (2) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos B zonos regionų valdžiai ir
vietos valdžios institucijoms; (3) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos B zonos kredito įstaigoms su
metų ar ilgesniu kaip vienerių metų mokėjimo terminu; (4) turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos A ar B zonų ne bankų
sektoriams; (5) materialiam
turtui, kuris apibūdintas Direktyvos 86/635/EEB 4 straipsnio 10 dalyje; (6) akcijoms,
dalyvavimo valdant kapitalą daliai ar kitoms nuosavų lėšų
pozicijoms kitose kredito įstaigose, kurios neatimamos iš
skolinančių įstaigų nuosavų lėšų; (7) visam kitam
turtui, išskyrus turtą, kuris atimamas iš nuosavų lėšų. 2. Nebalansiniams straipsniams, išskyrus tuos, kurie apibūdinti 3
dalyje, taikomos šios sąlygos: pirmiausia jie sugrupuojami pagal II priede
pateiktas rizikos grupes. Imama visa vertė
tų straipsnių, kurie priskiriami didelės rizikos straipsniams,
vidutinės rizikos straipsnių – 50 % vertės, vidutinės
arba mažos rizikos straipsnių – 20 % vertės, o mažos rizikos
straipsnių – nulinė vertė. Antrajame etape nebalansinių
straipsnių vertė, pakoreguota pagal anksčiau nurodytą
tvarką, dauginama iš rizikos koeficiento, taikomo atitinkamoms sandorio
šalims vadovaujantis turtui taikomais reikalavimais, kurie nurodyti 1 dalyje ir
44 straipsnyje. Sudarant turto pirkimo ir atpirkimo sandorius ar
vienakrypčio išankstinio pirkimo sandorius, atsižvelgiama į rizikos
koeficientus, taikomus šiam turtui, o ne sandorių šalims. Pasirašyto, bet
neapmokėto į Europos investicijų fondą kapitalo dalis gali
būti įvertinta 20% rizikos koeficientu. 3. Šios
direktyvos III priede nurodyti metodai taikomi IV priede išvardytiems
nebalansiniams straipsniams, išskyrus: –
sandorius,
kuriais prekiaujama pripažintose biržose; –
užsienio
valiutos keitimo sandoriams (išskyrus sandorius dėl aukso), kurių
pradinis terminas yra 14 kalendorinių dienų ar mažiau. Iki 2006 m.
gruodžio 31 d. valstybių narių kompetentingos institucijos gali
leisti netaikyti šios direktyvos III priede išdėstytų metodų
nebiržiniams sandoriams, kurių kliringą atlieka kliringo rūmai,
jeigu šie atlieka teisėtos sandorio šalies vaidmenį ir jeigu visi
dalyviai kiekvieną dieną visiškai apdraudžia pateiktą
poziciją tokiu būdu apsaugodami tiek esančią, tiek
galimą ateities poziciją. Kompetentingos institucijos privalo
užsitikrinti, kad pateiktas užstatas suteiktų tokią pat apsaugą,
kaip ir užstatas, tenkinantis 1 dalies a punkto 7 papunkčio sąlygas,
ir kad yra pašalinta rizika, jog kliringo rūmų pozicija viršys
pateikto užstato rinkos vertę. Valstybės narės informuoja
Komisiją apie tai, kaip jos naudojasi šia galimybe. 4. Jeigu
nebalansiniai straipsniai yra apdrausti tiesioginėmis garantijomis, jie
pagal riziką įvertinami taip, tarsi juos turėtų padengti ne
sandorio šalis, o garantijos išleidėjas. Jeigu potenciali rizika,
susidaranti dėl nebalansinių operacijų pagal kompetentingų
institucijų reikalavimus yra visiškai apdrausta bet kokiu turtu, kuris
pripažįstamas kaip užstatas pagal 1 dalies a punkto 7 papunktį ir b
punkto 11 papunktį, tai priklausomai nuo konkretaus užstato taikomas
nulinis arba 20 % rizikos koeficientas. Valstybės
narės gali taikyti 50 % rizikos koeficientą tiems nebalansiniams
straipsniams, kuriuos sudaro laidavimai ar garantijos, turintys kredito
pakaitalų savybių ir kurie pagal kompetentingų institucijų
reikalavimus yra visiškai užtikrinti hipoteka, atitinkančia 1 dalies c
punkto 1 papunkčio reikalavimus, numatydamos, kad garantijos
išleidėjas turi tiesioginę teisę į tokį užstatą. 5. Tais atvejais,
kai turtui ir nebalansiniams straipsniams priskiriama mažesnė rizika
dėl to, kad yra kompetentingoms institucijoms priimtinos tiesioginės
garantijos ar užstatas, mažesnis rizikos koeficientas taikomas tik tai daliai,
kuriai yra suteikta garantija arba kuri visiškai padengta užstatu. 44 straipsnis Pretenzijų
valstybių narių regionų valdžiai ar vietos valdžios
institucijoms įvertinimas pagal riziką 1. Nepaisydamos
43 straipsnio 1 dalies b punkto reikalavimų valstybės narės gali
nustatyti nulinį rizikos koeficientą savo valstybės regionų
valdžiai ir vietos valdžios institucijoms, jeigu nesiskiria pretenzijų
joms ir pretenzijų šių valstybių centrinei valdžiai rizika,
kadangi regionų valdžios ir vietos valdžios institucijos taip pat turi
įgaliojimus rinkti mokesčius, ir tais atvejais, kai tarp
institucijų egzistuoja tam tikri konkretūs susitarimai, kuriais
siekiama sumažinti tikimybę, kad regionų valdžia ar vietos valdžios
institucijos neįvykdys įsipareigojimų. Nulinis rizikos
koeficientas, nustatytas vadovaujantis šiais kriterijais, taikomas balansiniams
ir nebalansiniams straipsniams, sudarantiems pretenzijas atitinkamai
regionų valdžiai ir vietos valdžios institucijoms, taip pat kitoms
pretenzijoms bei nebalansiniams straipsniams, kuriuos garantuoja ta
regionų valdžia ir vietos valdžios institucijos ar kurie pagal
kompetentingų institucijų reikalavimus yra apdrausti užstatu,
kurį sudaro tos regionų valdžios ar vietos valdžios institucijų
išleisti vertybiniai popieriai. 2. Valstybės
narės informuoja Komisiją, jeigu, jų manymu, nulinio rizikos
koeficiento taikymas pagrįstas kriterijais, išdėstytais 1 dalyje.
Komisija šią informaciją išplatina. Kitos valstybės narės
gali pasiūlyti kredito įstaigoms, kurių priežiūrą
vykdo jų kompetentingos institucijos, taikyti nulinį rizikos
koeficientą tais atvejais, kai jos palaiko verslo ryšius su aptariama
regionų valdžia ar vietos valdžios institucijomis, arba kai jos turi
pretenzijų, kurių įvykdymą pastarosios garantavo,
įskaitant užstatą vertybiniais popieriais. 45 straipsnis Kiti
koeficientai 1. Nepažeisdamos
44 straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali taikyti 20% rizikos
koeficientą turto straipsniams, pagal kompetentingų tarnybų
reikalavimus apdraustiems užstatu, kurį sudaro A zonos regiono valdžios ar
vietos valdžios institucijų išleisti vertybiniai popieriai, indėliai,
laikomi A zonos kredito įstaigose, išskyrus skolinančią
įstaigą, arba indėlio pažymėjimais ar panašiomis kredito
įstaigos išleistomis priemonėmis. 2. Valstybės
narės gali taikyti 10 % rizikos koeficientą pretenzijoms toms
įstaigoms, kurios specializuojasi buveinės valstybės narės
tarpbankinėje ir valstybės skolų rinkoje ir kurias
kompetentingos institucijos atidžiai prižiūri, jeigu šie turto straipsniai
visiškai apdrausti pagal buveinės valstybės narės
kompetentingų institucijų reikalavimus turto straipsnių,
nurodytų 43 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, kombinacija, kurią
kompetentingos institucijos laiko tinkamu užstatu. 3. Valstybės
narės informuoja Komisiją apie bet kurias nuostatas, patvirtintas
vadovaujantis 1 ir 2 dalimis, ir apie jų patvirtinimo motyvus. Komisija
šią informaciją perduoda valstybėms narėms. Komisija
periodiškai patikrina šių nuostatų poveikį, kad būtų
užtikrinta, jog jos neiškreipia konkurencijos. 46 straipsnis Administraciniai
vienetai ir pelno nesiekiančios organizacijos Įgyvendindamos
43 straipsnio 1 dalies b punktą kompetentingos institucijos į
regionų valdžios ir vietos valdžios institucijų sąvoką gali
įtraukti pelno nesiekiančias organizacijas, pavaldžias regiono
valdžiai ar vietos valdžios institucijoms, ar institucijas, kurios,
kompetentingų institucijų nuomone, vykdo tas pačias funkcijas
kaip ir regiono, ir vietos valdžios institucijos. Kompetentingos
institucijos į regionų valdžios ir vietos valdžios institucijų
sąvoką taip pat gali įtraukti bažnyčias ir religines
bendruomenes, kurios pagal viešąją teisę yra įsteigtos kaip
juridiniai asmenys ir kurios renka mokesčius vadovaudamosi teisės
aktais, suteikiančiais joms teisę tuo užsiimti. 47 straipsnis Mokumo
koeficiento dydis 1. Kredito
įstaigos privalo visą laiką išlaikyti 40 straipsnyje
nurodytą dydį, kuris negali būti mažesnis kaip 8 %. 2. Nepažeisdamos
1 dalies nuostatų, kompetentingos institucijos gali nustatyti didesnius
minimalius koeficientus, jeigu mano, kad tai yra tinkama. 3. Jeigu
koeficientas nukrenta žemiau 8 %, kompetentingos institucijos užtikrina,
kad atitinkama kredito įstaiga kaip galima greičiau imtųsi
priemonių, būtinų šiam koeficientui atstatyti iki nustatyto
minimalaus lygmens. ònauja 3 SKIRSNIS Minimalūs
nuosavų lėšų reikalavimai kredito rizikai padengti 76 straipsnis Kredito įstaigos, norėdamos apskaičiuoti savo pagal
riziką įvertintas pozicijas, kaip numatyta 75 straipsnio a punkte,
taiko arba 78–83 straipsniuose numatytą standartizuotą metodą,
arba 84–89 straipsniuose numatytą vidaus reitingais pagrįstą
vertinimo metodą, jeigu, vadovaujantis 84 straipsniu, kompetentingos
institucijos leidžia jį taikyti. 77 straipsnis Šiame skirsnyje
terminas ,,pozicija“ reiškia turto arba nebalansinį straipsnį. 1 poskirsnis –
Standartizuotas metodas 78 straipsnis 1.
Vadovaujantis šio
straipsnio 2 dalimi, turto straipsnio pozicijos vertė yra jo
balansinė vertė, o II priede nurodyto nebalansinio straipsnio
pozicijos vertė bus lygi atitinkamai jos vertės procentinei daliai:
100 %, jei tai didelės rizikos straipsnis, 50 %, jei
vidutinės rizikos straipsnis, 20 %, jei vidutinės arba mažos
rizikos straipsnis, 0 %, jei mažos rizikos straipsnis. Pirmame šios dalies
sakinyje paminėti nebalansiniai straipsniai priskiriami II priede
nurodytoms rizikos kategorijoms. 2.
IV priede nurodytos
išvestinės finansinės priemonės pozicijos vertė nustatoma
pagal vieną iš dviejų III priede nurodytų metodų,
atsižvelgiant į novacijos sutarčių ir kitų užskaitos
sutarčių poveikį, kaip numatyta III priede. 3.
Jei pozicijai taikomas
tiesioginis kredito užtikrinimas, pozicijos vertė gali būti
pakoreguota pagal 3 poskirsnį. 4.
Jeigu kredito
įstaiga taiko VIII priedo 3 dalyje nurodytą išsamųjį
finansinės užtikrinimo priemonės metodą, o pozicijos –
vertybiniai popieriai ar prekės, parduotos, pateiktos ar paskolintos pagal
atpirkimo sandorį ar pagal vertybinių popierių arba prekių
skolinimo ar skolinimosi sandorį, pozicijos vertė lygi
vertybinių popierių ar prekių vertei, apskaičiuotai pagal
74 straipsnio 1 dalį, ją padidinant atitinkamu kintamumo koregavimo
dydžiu, taikytinu vertybiniams popieriams ar prekėms, kaip numatyta VIII
priedo 3 dalies 35–60 punktuose. 79 straipsnis 1. Kiekviena
pozicija priskiriama vienai iš šių pozicijų klasių: a) pretenzijos ar
galimos pretenzijos centrinei valdžiai ar centriniams bankams; b) pretenzijos ar
galimos pretenzijos regioninėms ar vietos valdžios institucijoms; c) pretenzijos ar
galimos pretenzijos administraciniams vienetams ir pelno nesiekiančioms
organizacijoms; d) pretenzijos ar
galimos pretenzijos daugiašaliams plėtros bankams; e) pretenzijos ar
galimos pretenzijos tarptautinėms organizacijoms; f) pretenzijos ar
galimos pretenzijos institucijoms; g) pretenzijos ar
galimos pretenzijos įmonėms; h) mažmeninės
pretenzijos ar galimos mažmeninės pretenzijos; i) pretenzijos ar
galimos pretenzijos, užtikrintos nekilnojamuoju turtu; j) laiku
neįvykdyti straipsniai; k) straipsniai,
priskiriami priežiūros nustatytoms didelės rizikos kategorijoms; l) pretenzijos
padengtų obligacijų forma; m) pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijos; n) trumpalaikės
pretenzijos institucijoms ir įmonėms; o) pretenzijos
kolektyvinių investavimo subjektų (CIU) forma; p) kiti
straipsniai. 2. Kad
būtų galima priskirti poziciją mažmeninių pozicijų
klasei, kuri paminėta 1 dalies h punkte, ji turi atitikti šias
sąlygas: a) pozicija turi
būti arba atskiram asmeniui ar asmenims, arba mažai ar vidutinio dydžio
įmonei; b) pozicija turi
būti viena iš daugelio pozicijų, turinčių panašias savybes,
kad su šiuo skolinimu susijusi rizika būtų žymiai mažesnė; c) visa suma,
kurią įsipareigojantysis klientas ar grupė susijusių
klientų skolingi kredito įstaigai ir bet kuriai patronuojančiai
įmonei ir jos dukterinėms įmonėms, įskaitant bet
kokią laiku neįvykdytą poziciją, negali, kredito
įstaigos žiniai, viršyti 1 mln. EUR. Kredito įstaiga privalo imtis
reikiamų veiksmų, kad gautų šias žinias. Vertybinių
popierių negalima priskirti mažmeninių pozicijų klasei. 80 straipsnis 1. Norint
apskaičiuoti pagal riziką įvertintas pozicijas, visoms
pozicijoms, jeigu jos neatimamos iš nuosavų lėšų, vadovaujantis
VI priedo 1 dalies nuostatomis, taikomi rizikos koeficientai. Rizikos
koeficientų taikymas priklauso nuo pozicijos klasės, kuriai pozicija
priskiriama, ir nuo jos kredito kokybės tiek, kiek nurodyta VI priedo 1
dalyje.Kredito kokybę galima nustatyti, remiantis išorės kredito
vertinimo institucijų (IKVI) atliktais kredito vertinimais, vadovaujantis
81–83 straipsnių nuostatomis arba eksporto kredito agentūrų
atliktais kredito vertinimais, kaip nurodyta VI priedo 1 dalyje. 2. Norint
taikyti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą rizikos koeficientą,
pozicijos vertė dauginama iš rizikos koeficiento, kuris apibūdintas
ar nustatytas šiame poskirsnyje. 3. Norint
apskaičiuoti pagal riziką įvertintas pozicijas institucijoms,
kompetentingos institucijos turi nuspręsti, ar taikyti metodą,
pagrįstą centrinės valdžios, kurios jurisdikcijai priklauso
kredito įstaiga, kredito kokybe, ar metodą, pagrįstą
sandorio šalies institucijos kredito kokybe, vadovaujantis VI priedu. 4. Nepažeidžiant
šio straipsnio 1 dalies, jei pozicijai taikomas kredito užtikrinimas, tam
straipsniui taikomas rizikos koeficientas gali būti pakoreguotas pagal 3
poskirsnį. 5. Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų pagal riziką įvertintos
pozicijos apskaičiuojamos pagal 4 poskirsnį. 6. Pozicijoms,
kurių pagal riziką įvertintos pozicijos apskaičiavimas
šiame poskirsnyje nenumatytas kitaip, taikomas 100 % rizikos koeficientas. 7. Kompetentingos
institucijos gali – išskyrus pozicijas, priskiriamas 57 straipsnio 1 dalies 1–8
punktams – netaikyti šio straipsnio 1 dalies reikalavimų kredito
įstaigos pozicijoms sandorio šaliai, kuri yra jos patronuojanti
įmonė, dukterinė įmonė ar jos patronuojančios
įmonės dukterinė įmonė, jei laikomasi šių
sąlygų: a) sandorio šalis
yra institucija ar finansų kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė, finansų įstaiga, turto valdymo bendrovė ar
pagalbines paslaugas teikianti įmonė, kurioms taikomi atitinkami
riziką ribojantys reikalavimai; b) sandorio šalis
įtraukta į tą patį pilno konsolidavimo metodą, kaip ir
kredito įstaiga; c) sandorio šaliai
taikomos tokios pačios rizikos vertinimo, apskaičiavimo ir
kontrolės procedūros, kaip ir kredito įstaigai; d) sandorio šalis
įsteigta toje pačioje valstybėje narėje kaip ir kredito
įstaiga; e) šiuo metu
nėra ir nenumatoma esminių ar teisinių kliūčių
sandorio šaliai skubiai pervesti nuosavas lėšas ar įvykdyti
įsipareigojimus kredito įstaigai. Tokiu atveju taikomas
0 % rizikos koeficientas. 81 straipsnis 1. Norint
nustatyti pozicijos rizikos koeficientą, galima naudoti išorinį
kredito vertinimą, kaip nustatyta 80 straipsnyje tik tuomet, jei
kompetentingos institucijos pripažįsta, kad jį pateikusi IKVI, toliau
tekste vadinama „reikalavimus atitinkanti IKVI“, yra tinkama šiam tikslui. 2. Kompetentingos
institucijos pripažįsta IKVI atitinkančia reikalavimus 80 straipsnyje
numatytoms užduotims atlikti tik tuomet, jei jos mano, kad šios institucijos
vertinimo metodika atitinka objektyvumo, nepriklausomumo, nuolatinės
peržiūros ir skaidrumo reikalavimus ir kad gaunami kredito vertinimai
atitinka patikimumo ir skaidrumo reikalavimus. Siekdamos šių tikslų
kompetentingos institucijos atsižvelgia į VI priedo 2 dalyje numatytus
techninius kriterijus. 3. Jei
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos pripažino IKVI
atitinkančia reikalavimus, kitos valstybės narės kompetentingos
institucijos gali pripažinti šią IKVI atitinkančia reikalavimus ir
neatlikdamos savo įvertinimo. 4. Kompetentingos
institucijos viešai paskelbia IKVI tinkamumo pripažinimo proceso
išaiškinimą ir tinkamų IKVI sąrašą. 82 straipsnis 1. Kompetentingos
institucijos, atsižvelgdamos į VI priedo 2 dalyje nurodytus techninius
kriterijus, nusprendžia, kokiems šio priedo 1 dalyje numatytiems kredito
kokybės žingsniams priskirti tinkamos IKVI atitinkamus kredito vertinimus.
Tokie sprendimai yra objektyvūs ir nuoseklūs. 2. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau
priėmė sprendimą pagal šio straipsnio 1 dalį, kitų
valstybių narių kompetentingos institucijos gali pripažinti tą
sprendimą, pačios nevykdydamos sprendimo proceso. 83 straipsnis 1. IKVI
kredito vertinimai, skirti kredito įstaigos pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimui, turi būti naudojami
nuosekliai ir laikantis VI priedo 3 dalies nuostatų. Kredito
vertinimų negalima naudoti pasirinktinai. 2. Kredito
įstaigos naudoja užsakytus kredito vertinimus.Tačiau, leidus
atitinkamai kompetentingai institucijai, jos gali naudoti ir vertinimus,
kurių nebuvo užsakiusios. 2 poskirsnis –
Vidaus reitingais pagrįstas metodas 84 straipsnis 1. Vadovaudamosi
šiuo poskirsniu kompetentingos institucijos gali leisti kredito įstaigoms
apskaičiuoti savo pagal riziką įvertintas pozicijas, taikant
vidaus reitingais pagrįstą metodą (IRB metodą). Kiekviena
kredito įstaiga turi gauti išsamų leidimą. 2. Leidimas
duodamas tik tuomet, jei kompetentinga institucija mano, kad kredito
įstaigos kredito rizikos pozicijų valdymo ir reitingų sistemos
yra patikimos ir nuosekliai įgyvendintos, o ypač, kad jos atitinka
šiuos standartus, kaip numatyta VII priedo 4 dalyje: a) kredito
įstaigos reitingų sistemos prasmingai įvertina
įsipareigojančiojo asmens ir sandorio ypatybes, prasmingai
diferencijuoja riziką, pateikia tikslius ir nuoseklius kiekybinius rizikos
įverčius; b) vidaus
reitingai bei įsipareigojimų neįvykdymo ir nuostolio
įverčiai, naudojami kapitalo poreikio apskaičiavimui, taip pat
susijusios sistemos ir procesai vaidina esminį vaidmenį kredito
įstaigoje valdant riziką ir priimant sprendimus, tvirtinant kreditus,
paskirstant kapitalą viduje ir valdant įstaigą; c) kredito
įstaiga turi kredito rizikos kontrolės padalinį, atsakingą
už jos reitingų sistemas, kuris yra pakankamai nepriklausomas ir jam
nedaroma netinkama įtaka; d) kredito
įstaiga renka ir kaupia visus svarbius duomenis tam, kad veiksmingai
palaikytų savo kredito rizikos vertinimo ir valdymo procesą; e) kredito
įstaiga dokumentais įformina savo reitingų sistemas, jų
struktūros loginį pagrindą ir vertina jų patikimumą. Jei ES patronuojanti
kredito įstaiga ir jos dukterinės įmonės arba ES patronuojanti
finansų įstaiga ir jos dukterinės įmonės vieningai
taiko IRB metodą patronuojančiai įstaigai ir jos
dukterinėms įmonėms, tai kompetentingos institucijos gali leisti
patronuojančiai įstaigai ir jos dukterinėms įmonėms
kartu įgyvendinti VII priedo 4 dalyje nurodytus minimalius reikalavimus. 3. Kredito
įstaiga, teikdama prašymą naudoti IRB metodą, turi parodyti, kad
vertindama atitinkamų pozicijų klases pagal IRB metodą, ji
naudojo tokias reitingų sistemas, kurios didžiąja dalimi atitiko
minimalius šiame priede numatytus reikalavimus vidaus rizikos vertinimui ir
valdymui, ne mažiau kaip trejus metus iki tol, kol jai buvo suteikta teisė
naudoti IRB metodą. Šis reikalavimas bus pradėtas taikyti nuo 2010 m.
gruodžio 31 d. 4. Kredito
įstaiga, teikdama prašymą naudoti savus nuostolio
įsipareigojimų neįvykdymo atveju (LGD) įverčius ir
(arba) konvertavimo veiksnius, turi parodyti, kad ji, vertindama ir naudodama
savo LGD įverčius ir (arba) konvertavimo veiksnius, laikėsi
didžiosios dalies šiame priede numatytų minimalių reikalavimų,
naudotinų saviems tų parametrų įverčiams, ne mažiau
kaip trejus metus iki tol, kol jai buvo suteikta teisė naudoti savo LGD
įverčius ir (arba) konvertavimo veiksnius. Šis reikalavimas bus
pradėtas taikyti nuo 2010 m. gruodžio 31 d. 5. Jeigu
kredito įstaiga nustoja laikytis šiame poskirsnyje nurodytų
reikalavimų, ji turi arba pateikti kompetentingai institucijai planą,
kada vėl pradės vykdyti reikalavimus, arba parodyti, kad
reikalavimų nevykdymo poveikis yra nereikšmingas. 6. Jeigu
ES patronuojanti kredito įstaiga ir jos dukterinės įmonės
arba ES patronuojanti finansų kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė ir jos dukterinės įmonės ketina taikyti IRB
metodą, įvairių juridinių asmenų kompetentingos
institucijos turi glaudžiai bendradarbiauti, kaip numatyta 129–132
straipsniuose. 85 straipsnis 1. Nepažeisdamos
89 straipsnio kredito įstaigos ir bet kuri patronuojanti įmonė
ir jos dukterinės įmonės IRB metodą taiko visoms
pozicijoms. Gavus kompetentingų
institucijų patvirtinimą, IRB galima nuosekliai įgyvendinti
įvairioms 86 straipsnyje nurodytoms pozicijų klasėms tame
pačiame verslo padalinyje, įvairiuose tos pačios grupės
verslo padaliniuose arba galima naudoti savo LGD įverčius ir (arba)
konvertavimo veiksnius, apskaičiuojant pagal riziką įvertintas
pozicijas įmonėms, institucijoms, centrinei valdžiai ir centriniams
bankams. Vertinant 86 straipsnyje minimą mažmeninių pozicijų
klasę, IRB galima nuosekliai įgyvendinti pozicijų kategorijoms,
kurioms taikomos skirtingos koreliacijos, nurodytos VII priedo 1 dalies 9, 10
ir 11 punktuose. 2. Šio
straipsnio 1 dalyje numatytas įgyvendinimas atliekamas per protingą
laikotarpį, kuris turi būti suderintas su kompetentingomis
institucijomis. Įgyvendinimas vykdomas pagal griežtas kompetentingų
institucijų nustatytas sąlygas. Šios sąlygos turi užtikrinti,
kad šio straipsnio 1 dalyje numatytas lankstumas nebūtų pasirenkamojo
pobūdžio, siekiant mažesnio minimalaus reikalaujamo kapitalo toms
pozicijų klasėms ar verslo padaliniams, kuriems dar bus taikomas IRB
metodas, ar naudojant savo LGD įverčius ir konvertavimo veiksnius. 3. Kredito
įstaigos, taikydamos IRB metodą bet kuriai pozicijos klasei, IRB
metodą taip pat turi taikyti ir akcijų pozicijų klasei. 4. Atsižvelgdamos
į šio straipsnio 1–3 dalis ir 89 straipsnį, kredito įstaigos,
pagal 84 straipsnį gavusios leidimą naudoti IRB metodą, negali
grįžti prie pirmame poskirsnyje nurodyto pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimo, išskyrus atvejus, kai to
reikia dėl akivaizdžios rimtos priežasties ir gavus kompetentingų
institucijų leidimą. 5. Atsižvelgdamos
į šio straipsnio 1 ir 2 dalis bei 89 straipsnį, kredito
įstaigos, pagal 87 straipsnio 9 dalį gavusios leidimą naudoti
savo LGD įverčius ir konvertavimo veiksnius, negali grįžti prie
87 straipsnio 8 dalyje nurodytų LGD įverčių ir konvertavimo
veiksnių naudojimo, išskyrus atvejus, kai to reikia dėl akivaizdžios
rimtos priežasties ir gavus kompetentingų institucijų leidimą. 86 straipsnis 1. Kiekviena
pozicija priskiriama vienai iš šių pozicijų klasių: a) pretenzijos ar
galimos pretenzijos centrinei valdžiai ar centriniams bankams; b) pretenzijos ar
galimos pretenzijos institucijoms; c) pretenzijos ar
galimos pretenzijos įmonėms; d) mažmeninės
pretenzijos ar galimos mažmeninės pretenzijos; e) pretenzijos
pagal akcijas; f) pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijos; g) kitas ne
kreditinių įsipareigojimų pobūdžio turtas. 2. Šios
pozicijos laikomos pozicijomis centrinei valdžiai ir centriniams bankams: a) pozicijos
regioninės ir vietos valdžios institucijoms, kurios pagal 1 poskirsnį
priskiriamos prie pozicijų centrinei valdžiai; b) pozicijos
daugiašaliams plėtros bankams ir tarptautinėms organizacijoms,
kurių rizikos koeficientas pagal 1 poskirsnį yra 0 %. 3. Šios
pozicijos laikomos pozicijomis institucijoms: a) pozicijos
regioninės ir vietos valdžios institucijoms, kurios pagal 1 poskirsnį
nepriskiriamos prie pozicijų centrinei valdžiai; b) pozicijos
valstybinio sektoriaus subjektams, kurios pagal 1 poskirsnį priskiriamos
prie pozicijų institucijoms; c) pozicijos daugiašaliams
plėtros bankams, kurių rizikos koeficientas pagal 1 poskirsnį
nėra 0 %. 4. Tam, kad
būtų galima priskirti pozicijas mažmeninių pozicijų klasei,
kuri paminėta 1 dalies d punkte, jos turi atitikti šiuos kriterijus: a) jos turi
būti arba atskiram asmeniui ar asmenims, arba mažai ar vidutinio dydžio
įmonei, su sąlyga, kad pastaruoju atveju visa suma, kurią
įsipareigojantysis klientas ar grupė susijusių klientų
skolingi kredito įstaigai ir bet kuriai patronuojančiai įmonei
ir jos dukterinėms įmonėms, neviršija 1 mln. EUR,
remiantis kredito įstaigos, kuri turėjo imtis reikiamų
veiksmų tai patvirtinti, turima informacija; b) kredito
įstaiga, valdydama savo riziką, šias pozicijas vertina nuosekliai ir
vienodai; c) jos nevaldomos
individualiai, kaip tai daroma su pozicijomis, priklausančiomis
įmonių pozicijų klasei; d) kiekviena iš
jų yra viena iš daugelio panašiai valdomų pozicijų. 5. Šios
pozicijos klasifikuojamos kaip akcijų pozicijos: a) neskolinės
pozicijos, nukreipiančios subordinuotą, likutinę pretenziją
į emitento turtą arba pajamas; b) skolos
pozicijos, kurių ekonominė esmė panaši į a punkte
nurodytų pozicijų. 6. Įmonių
pozicijų klasėje kredito įstaigos turi išskirti specializuoto
skolinimo pozicijas, kurioms būdingi šie požymiai: a) pozicija yra
subjektui, kuris buvo specialiai sukurtas fizinio turto finansavimui ir (arba)
valdymui; b) sutarties
sąlygos suteikia skolintojui pakankamai teisių kontroliuoti
turtą ir jo sukuriamas pajamas; c) pirminis
įsipareigojimo grąžinimo šaltinis – pajamos iš finansuojamo turto, o
ne didesnės komercinės įmonės savarankiškų
galimybių. 7. Bet koks kreditinis įsipareigojimas,
nepriskiriamas 1 dalies a, b ir d–f punktuose nurodytoms pozicijų
klasėms, priskiriamas šios dalies c punkte nurodytai pozicijų klasei. 8. 1 dalies
g punkte nurodyta pozicijų klasė apima turto nuomos likutinę
vertę, jei šioje direktyvoje nenumatyta kitaip. 9. Metodika,
kuria kredito įstaiga naudojasi, priskirdama pozicijas skirtingoms
pozicijų klasėms, visuomet turi būti tinkama ir nuosekli. 87 straipsnis 1. Vertinant
kredito riziką, pagal riziką įvertintos pozicijos, priskiriamos
vienai iš 86 straipsnio 1 dalies a–e arba g punktuose nurodytų
pozicijų klasių, jei neatimamos iš nuosavų lėšų,
apskaičiuojamos pagal VII priedo 1 dalies 1–25 punktus. 2. Vertinant
įsigytų gautinų sumų sumažėjimo riziką, pagal
riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal VII priedo 1
dalies 26 punktą. 3. Vertinant
kredito riziką ir gautinų sumų sumažėjimo riziką,
pagal riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos, remiantis
atitinkamais, su konkrečia pozicija susijusiais rodikliais, kaip antai:
įsipareigojimų neįvykdymo tikimybė (PD), nuostolis
įsipareigojimų neįvykdymo atveju (LGD), trukmė (M) ir
pozicijos vertė. PD ir LGD galima vertinti atskirai arba kartu pagal VII
priedo 2 dalį. 4. Nepažeidžiant
3 dalies, vertinant kredito riziką visoms pozicijoms, priskiriamos 86
straipsnio 1 dalies e punkte nurodytai pozicijų klasei, pagal riziką
įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal VII priedo 1 dalies 15–24
punktus, gavus kompetentingų institucijų leidimą. Kompetentingos
institucijos leidžia kredito įstaigai taikyti VII priedo 1 dalies 24–25
punktuose numatytą metodą tik tuomet, jei ta kredito įstaiga
laikosi VII priedo 4 dalies 114–122 punktuose nurodytų minimalių reikalavimų. 5. Nepažeidžiant
šio straipsnio 3 dalies, vertinant kredito riziką specializuoto skolinimo
pozicijoms, pagal riziką įvertintos pozicijos gali būti
apskaičiuojamos pagal VII priedo 1 dalies 5 punktą.
Kompetentingos institucijos paskelbia nurodymus, kaip įstaigos
turėtų priskirti rizikos koeficientus specializuoto skolinimo
pozicijoms pagal VII priedo 1 dalies 5 punktą, ir patvirtina
įstaigų naudojamą priskyrimo metodiką. 6. Kredito
įstaigos, vertindamos pozicijas, priklausančias 86 straipsnio 1 dalies
a–d punktuose nurodytų pozicijų klasėms, naudoja savo PD
įverčius, vadovaudamosi 84 straipsniu ir VII priedo 4 dalimi. 7. Kredito
įstaigos, vertindamos pozicijas, priklausančias 86 straipsnio 1
dalies d punkte nurodytai pozicijų klasei, naudoja savo LGD
įverčius ir konvertavimo veiksnius, vadovaudamosi 84 straipsniu ir
VII priedo 4 dalimi. 8. Kredito
įstaigos, vertindamos pozicijas, priklausančias 86 straipsnio 1
dalies a–c punktuose nurodytų pozicijų klasėms, taiko LGD
įverčius, nurodytus VII priedo 2 dalies 8 punkte, ir konvertavimo
veiksnius, nurodytus VII priedo 3 dalies 11 punkto a–c papunkčiuose. 9. Nepažeisdamos
šio straipsnio 8 dalies, kompetentingos institucijos kredito įstaigoms
vertinant visas pozicijas, priklausančias 86 straipsnio 1 dalies a–c
punktuose nurodytoms pozicijų klasėms, gali leisti naudoti savo LGD
įverčius ir konvertavimo veiksnius, vadovaujantis 84 straipsniu ir
VII priedo 4 dalimi. 10. Vertinant
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas ir pozicijas, priklausančias
86 straipsnio 1 dalies f punkte nurodytai pozicijų klasei, pagal
riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos, vadovaujantis 4
poskirsniu. 11. Kai
kolektyvinio investavimo subjekto (CIU) pozicijos atitinka VI priedo 1 dalies
74–75 punktuose nurodytus kriterijus ir kredito įstaigai žinomos visos CIU
bazinės pozicijos, kredito įstaiga peržiūri tas bazines
pozicijas, kad galėtų apskaičiuoti pagal riziką
įvertintas pozicijas ir tikėtiną nuostolį, vadovaudamasi šiame
poskirsnyje nurodytais metodais. Kai kredito
įstaiga neatitinka sąlygų taikyti metodus, nurodytus šiame
poskirsnyje, pagal riziką įvertintos pozicijos ir tikėtinas
nuostolis apskaičiuojamas tokiais būdais: a) pozicijoms, kurios priklauso 86 straipsnio 1
dalies e punkte nurodytai pozicijų klasei, – VII priedo 1 dalies 17–19
punktuose nurodytu būdu. Jei siekdama šių
tikslų kredito įstaiga negali atskirti privačių
emitentų akcijų, akcijų, kuriomis prekiaujama biržoje, ir
kitų akcijų pozicijų, ji traktuoja tokias pozicijas kaip
kitų akcijų pozicijas. b) visoms kitoms bazinėms pozicijoms – 1
poskirsnyje nurodytas būdas, darant šiuos pakeitimus: i) pozicijos priskiriamos atitinkamai
pozicijų klasei ir joms taikomas paskesnis didesnis, nei įprastai
būtų taikomas tokioms pozicijoms, kredito kokybės žingsnio
rizikos koeficientas; ii) pozicijoms, priskiriamoms aukštesniems
kredito kokybės žingsniams, kuriems paprastai būtų taikomas
150 % rizikos koeficientas, taikomas 200 % rizikos koeficientas. 12. Kai CIU
pozicijos neatitinka VI priedo 1 dalies 74–75 punktuose nurodytų kriterijų
arba kredito įstaigai nėra žinomos visos CIU bazinės pozicijos,
kredito įstaiga peržiūri bazines pozicijas ir apskaičiuoja pagal
riziką įvertintas pozicijas ir tikėtiną nuostolį,
vadovaudamasi VII priedo 1 dalies 17–19 punktuose nurodytu būdu. Jei šiuo
tikslu kredito įstaiga negali atskirti privačių emitentų
akcijų, akcijų, kuriomis prekiaujama biržoje, ir kitų
akcijų pozicijų, ji traktuoja tokias pozicijas kaip kitų
akcijų pozicijas. Šiais tikslais ne akcijų pozicijos priskiriamos
vienai iš klasių (privačių emitentų akcijų,
akcijų, kuriomis prekiaujama biržoje, ar kitų akcijų),
nurodytų VII priedo 1 dalies 17 punkte, o nežinomos pozicijos priskiriamos
kitų akcijų klasei. Alternatyviai
pirmiau paminėtam metodui, kredito įstaigos gali pasikliauti trečiąja
šalimi, kuri apskaičiuotų ir pateiktų ataskaitą apie
vidutines pagal riziką įvertintas pozicijas, remdamasi CIU
bazinėmis pozicijomis ir atsižvelgdama į šiuos metodus su
sąlyga, kad būtų tinkamai užtikrintas šio apskaičiavimo ir
ataskaitos teisingumas: a) pozicijoms, kurios priklauso 86 straipsnio 1
dalies e punkte nurodytai pozicijų klasei, – VII priedo 1 dalies 17–19
punktuose nurodytas būdas. Jei šiuo tikslu kredito
įstaiga negali atskirti privačių emitentų akcijų,
akcijų, kuriomis prekiaujama biržoje, ir kitų akcijų
pozicijų, ji traktuoja tokias pozicijas kaip kitų akcijų
pozicijas; b) visoms kitoms bazinėms pozicijoms – 1
poskirsnyje nurodytas būdas, darant šiuos pakeitimus: i) pozicijos priskiriamos atitinkamai
pozicijų klasei ir joms taikomas paskesnis didesnis, nei įprastai
būtų taikomas tokioms pozicijoms, kredito kokybės žingsnio
rizikos koeficientas; ii) pozicijoms, priskiriamoms aukštesniems
kredito kokybės žingsniams, kuriems paprastai būtų taikomas
150 % rizikos koeficientas, taikomas 200 % rizikos koeficientas. 88 straipsnis 1. Pozicijų,
kurios priklauso 86 straipsnio 1 dalies a–e punktuose nurodytoms pozicijų
klasėms, tikėtinas nuostolis apskaičiuojamas pagal VII priedo 1
dalies 27–33 punktuose nurodytus metodus. 2. Skaičiuojant
tikėtiną nuostolį pagal VII priedo 1 dalies 27–33 punktus,
kiekvienai pozicijai naudojami tie patys PD, LGD įverčiai ir
pozicijų vertės, kaip ir apskaičiuojant pagal riziką
įvertintas pozicijas, vadovaujantis 87 straipsniu. 3. Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų tikėtinas nuostolis
apskaičiuojamas pagal 4 poskirsnį. 4. Pozicijų,
priklausančių 86 straipsnio 1 dalies g punkte nurodytai pozicijų
klasei, tikėtinas nuostolis lygus nuliui. 5. Įsigytų
gautinų sumų sumažėjimo rizikos tikėtinas nuostolis
apskaičiuojamas pagal VII priedo 1 dalies 33 punkte nurodytus metodus. 6. Pozicijų,
nurodytų 87 straipsnio 11 ir 12 dalyse, tikėtinas nuostolis
apskaičiuojamas pagal VII priedo 1 dalies 27–33 punktuose nurodytus
metodus. 89 straipsnis 1. Gavusios
kompetentingų institucijų leidimą, kredito įstaigos,
kurioms leista naudoti IRB metodą apskaičiuojant vienos ar daugiau
pozicijų klasių pagal riziką įvertintas pozicijas ir
tikėtiną nuostolį, gali taikyti 1 poskirsnio nuostatas šiais
atvejais: a) 86 straipsnio 1
dalies a punkte nurodytai pozicijų klasei, kai reikšmingų sandorio
šalių skaičius yra ribotas ir kredito įstaigai būtų
pernelyg sunku taikyti reitingų sistemą šioms sandorio šalims; b) 86 straipsnio 1
dalies b punkte nurodytai pozicijų klasei, kai reikšmingų sandorio šalių
skaičius yra ribotas ir kredito įstaigai būtų pernelyg
sunku taikyti reitingų sistemą šioms sandorio šalims; c) pozicijoms
nereikšminguose verslo padaliniuose, taip pat pozicijų klasėms,
kurių dydis ir numanomas rizikos pobūdis yra nereikšmingi; d) pozicijoms
buveinės valstybės narės centrinei valdžiai ir jos regioninei
valdžiai, vietos valdžios institucijoms ir administraciniams vienetams, su
sąlyga, kad: i) dėl
specifinės valstybinės santvarkos nėra rizikos skirtumų
tarp pozicijų tai centrinei valdžiai ir tų kitų pozicijų; ii) pozicijoms
centrinei valdžiai taikomas pirmas kredito kokybės vertinimo lygis pagal 1
poskirsnį. e) kredito
įstaigos pozicijoms sandorio šaliai, kuri yra jos patronuojanti
įmonė, dukterinė įmonė ar patronuojančios
įmonės dukterinė įmonė, su sąlyga, kad ši
sandorio šalis yra institucija ar finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, finansų įstaiga, turto valdymo
bendrovė ar papildomas paslaugas teikianti įmonė, kurioms
taikomi atitinkami riziką ribojantys reikalavimai; f) akcijų
pozicijoms subjektams, kurių kreditiniams įsipareigojimams pagal 1
poskirsnį taikomas nulinis rizikos koeficientas (įskaitant tuos
valstybės remiamus subjektus, kuriems galima taikyti nulinį
koeficientą); g) akcijų
pozicijoms, susidariusioms pagal įstatymuose numatytas programas, skirtas
remti konkrečius ekonomikos sektorius, kurios suteikia kredito
įstaigai dideles subsidijas investicijoms ir investicijoms į akcijas
taiko tam tikrą valstybės priežiūros formą ir apribojimus.
Šios išimties riba – 10 % pirminių nuosavų lėšų ir
papildomų nuosavų lėšų sumos. Ši pastraipa neužkerta kelio kitos valstybės
narės kompetentingoms institucijoms leisti taikyti 1 poskirsnio taisykles
akcijų pozicijoms, kurias buvo leista taip traktuoti kitose
valstybėse narėse. 2. Taikant c
punktą, kredito įstaigos akcijų pozicijų klasė laikoma
reikšminga, jei jos bendra vertė, atėmus akcijų pozicijas,
susidariusias pagal įstatymuose numatytas programas, kaip nurodyta g
punkte, viršija 10 % kredito įstaigos nuosavų lėšų,
skaičiuojant vidutiniškai per praėjusius metus. Jeigu tokių
akcijų pozicijų skaičius yra mažiau kaip 10 atskirų
akcijų paketų, tuomet tas limitas yra 5 % nuosavų kredito
įstaigos lėšų. 3 poskirsnis –
Kredito rizikos mažinimas 90 straipsnis Šiame poskirsnyje
„skolinančioji kredito įstaiga“ – tai kredito įstaiga, turinti
su paskola susijusią ar nesusijusią poziciją. 91 straipsnis Kredito įstaigos, taikančios standartizuotą metodą
pagal 78–83 straipsnius arba IRB metodą pagal 84–89 straipsnius, bet
netaikančios savo LGD įverčių ir konvertavimo veiksnių
pagal 87–88 straipsnius, gali pripažinti kredito rizikos mažinimą pagal
šį poskirsnį, skaičiuodamos pagal riziką įvertintas
pozicijas 75 straipsnio a punkte nurodytais tikslais arba, jei reikia,
skaičiuodamos tikėtiną nuostolį 57 straipsnio q punkte ir
63 straipsnio 3 dalyje nurodytais tikslais. 92 straipsnis 1. Skolinančioji
kredito įstaiga taiko tokį kredito užtikrinimą bei atlieka
atitinkamus veiksmus, laikosi procedūrų ir strategijos, kad visose
atitinkamose jurisdikcijose susitarimai dėl kredito užtikrinimo
būtų teisiškai galiojantys ir vykdytini. 2. Skolinančioji
kredito įstaiga imasi visų atitinkamų veiksmų, kad
būtų užtikrintas susitarimo dėl kredito užtikrinimo
veiksmingumas ir valdoma susijusi rizika. 3. Norint,
kad tiesioginio kredito užtikrinimo atveju turtas, kuriuo užtikrinama,
būtų pripažintas, jis turi būti pakankamai likvidus, o jo
vertė laikui bėgant pakankamai stabili, kad suteiktų
atitinkamą kredito užtikrinimą, į kurį atsižvelgiama,
taikant pagal riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimo
metodą ir atsižvelgiant į leidžiamą pripažinimo laipsnį.
Reikalavimus atinkantis turtas nurodytas VIII priedo 1 dalyje. 4. Taikant
tiesioginį kredito užtikrinimą, skolinančioji kredito
įstaiga (arba turto saugotojas) įsipareigojimų neįvykdymo,
nemokumo ar bankroto atveju, arba įvykus kitam su kreditu susijusiam
sandorio dokumentuose numatytam atvejui, turi teisę laiku likviduoti ar
perimti turtą, kuriuo užtikrinama. Koreliacijos laipsnis tarp turto, kuriuo
garantuojama, vertės ir paskolos gavėjo kredito kokybės negali
būti per didelis. 5. Norint,
kad netiesioginio kredito užtikrinimo atveju garantiją suteikianti
sandorio šalis būtų pripažinta, ji turi būti pakankamai
patikima, o užtikrinimo sutartis turi teisiškai galioti atitinkamose
jurisdikcijose, kad suteiktų atitinkamą kredito užtikrinimą,
kuris pasiektas, į kurį atsižvelgiama, taikant pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimo metodą ir
leidžiamą pripažinimo laipsnį. Reikalavimus atitinkantys užtikrinimo
teikėjai ir užtikrinimo sutarčių tipai nurodyti VIII priedo 1
dalyje. 6. Reikia
vykdyti minimalius VIII priedo 2 dalyje numatytus reikalavimus. 93 straipsnis 1. Jei
vykdomi 92 straipsnio reikalavimai, pagal riziką įvertintų
pozicijų ir, jei reikia, tikėtino nuostolio apskaičiavimą
galima pakoreguoti pagal VIII priedo 3–6 dalis. 2. Jokia
pagal riziką įvertinta pozicija, kurios kredito rizika mažinama,
negali būti didesnė arba jos tikėtini nuostoliai didesni už
identišką pagal riziką įvertintą poziciją, kurios
kredito rizika nemažinama. 3. Jei
kredito užtikrinimas jau įtraukiamas į pagal riziką
įvertintą poziciją, vadovaujantis 78–83 ar 84–93 straipsniais,
kredito užtikrinimo apskaičiavimas pagal šį poskirsnį papildomai
nebus pripažįstamas. 4 poskirsnis –
Pakeitimas vertybiniais popieriais 94 straipsnis Kai kredito įstaiga taiko 1 poskirsnyje nurodytą
standartizuotą metodą, norėdama apskaičiuoti pagal
riziką įvertintas pozicijas, priklausančias pozicijų
klasei, kuriai būtų priskirtos pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijos pagal 79 straipsnį, ji apskaičiuoja pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijos pagal riziką įvertintą poziciją,
vadovaudamasi IX priedo 4 dalies 6–35 punktais. Visais kitais atvejais ji apskaičiuoja pagal riziką
įvertintą poziciją, vadovaudamasi IX priedo 4 dalies 36–74
punktais. 95 straipsnis 1. Kai
didelė kredito rizika, susijusi su pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijomis, perduodama iš kredito įstaigos iniciatorės pagal IX
priedo 2 dalies sąlygas, ta kredito įstaiga gali: a) tradicinio
pakeitimo vertybiniais popieriais atveju neįtraukti į pagal
riziką įvertintų pozicijų ir, jei tinka, tikėtino
nuostolio apskaičiavimą pozicijų, kurias ji pakeitė
vertybiniais popieriais; b) sintetinio
pakeitimo vertybiniais popieriais atveju apskaičiuoti pagal riziką
įvertintas pozicijas ir, jei tinka, tikėtiną nuostolį
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų atžvilgiu, vadovaudamasi IX
priedo 2 dalimi. 2. Kai
taikoma 1 dalis, kredito įstaiga iniciatorė apskaičiuoja
galimų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų pagal riziką
įvertintas pozicijas, nurodytas IX priede. Kai kredito
įstaiga iniciatorė neperduoda didelės kredito rizikos pagal 1
dalį, jai nereikia apskaičiuoti bet kokių aptariamo pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų pagal riziką įvertintų pozicijų. 96 straipsnis 1. Norint
apskaičiuoti pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos pagal riziką
įvertintą poziciją, reikia taikyti rizikos koeficientus
pozicijos rizikos vertei pagal IX priedą, remiantis pozicijos kredito
kokybe, kurią galima nustatyti, remiantis IKVI kredito vertinimu ar
kitokiu, IX priede nurodytu, būdu. 2. Kai yra
pozicija įvairiems pakeitimo vertybiniais popieriais segmentams, kiekvieno
segmento pozicija laikoma atskira pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija.
Laikoma, kad subjektai, teikiantys kredito užtikrinimą pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijoms, turi pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijas. Pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos apima pozicijas
pakeitimui vertybiniais popieriais, kuris susijęs su palūkanų
normos ar valiutos išvestinių finansinių priemonių sandoriais. 3. Kai
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija susijusi su tiesioginiu ar
netiesioginiu kredito užtikrinimu, tai pozicijai taikomą rizikos
koeficientą galima pakoreguoti pagal 90–93 straipsnius, kurie skaitomi
kartu su IX priedu. 4. Atsižvelgiant
į 57 straipsnio r punktą ir 66 straipsnio 2 dalį, pagal
riziką įvertinta pozicija turėtų būti įtraukta
į bendrą kredito įstaigos pagal riziką įvertintų
pozicijų sumą, taikant 75 straipsnio a punktą. 97 straipsnis 1. Norint
nustatyti pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rizikos koeficientą,
galima naudoti IKVI kredito vertinimą pagal 96 straipsnį tik tuomet,
jei kompetentingos institucijos pripažįsta, kad IKVI, toliau –
reikalavimus atitinkanti IKVI atitinka reikalavimus šiam tikslui. 2. Kompetentingos
institucijos pripažįsta IKVI atitinkančia reikalavimus 1 dalies
tikslams tik tuomet, jei jas tenkina tai, kaip laikomasi 81 straipsnyje
nurodytų reikalavimų, atsižvelgiant į VI priedo 2 dalies techninius
kriterijus, ir kai institucija įrodo savo gebėjimus pakeitimo
vertybiniais popieriais srityje, ir didelis pripažinimas rinkoje gali tai
patvirtinti. 3. Jei
taikant šio straipsnio 1 dalį vienos valstybės narės
kompetentingos institucijos pripažino IKVI atitinkančia reikalavimus,
kitų valstybių narių kompetentingos institucijos gali pripažinti
šią IKVI atitinkančia reikalavimus tais pačiais tikslais,
neatlikdamos savo įvertinimo. 4. Kompetentingos
institucijos viešai paskelbia IKVI reikalavimų atitikimo pripažinimo
procesą ir reikalavimus atitinkančių IKVI sąrašą. 5. Norint
šiuo tikslu panaudoti reikalavimus atitinkančios IKVI kredito
vertinimą, jis turi atitikti IX priedo 3 dalyje smulkiau apibūdintus
patikimumo ir skaidrumo principus. 98 straipsnis 1. Norėdamos
taikyti rizikos koeficientus pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms,
kompetentingos institucijos nustato, kokiems IX priede nurodytiems kredito
kokybės žingsniams turi būti priskiriami atitinkami reikalavimus
atitinkančios IKVI kredito vertinimai. Tokie sprendimai yra
objektyvūs ir nuoseklūs. 2. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau
priėmė sprendimą pagal šio straipsnio 1 dalį, kitų
valstybių narių kompetentingos institucijos gali pripažinti tą
sprendimą, pačios nevykdydamos sprendimo proceso. 99 straipsnis IKVI kredito vertinimai, skirti kredito įstaigos pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimui pagal 96 straipsnį,
turi būti naudojami nuosekliai ir laikantis IX priedo 3 dalies
nuostatų. Kredito vertinimų negalima naudoti pasirinktinai. 100 straipsnis 1. Atnaujinamųjų
pozicijų pakeitimo vertybiniais popieriais atveju, su sąlyga, kad yra
išankstinės amortizacijos nuostata, kredito įstaiga iniciatorė
ar kredito įstaiga rėmėja pagal IX priedą apskaičiuoja
papildomą pagal riziką įvertintą poziciją,
atsižvelgdama į riziką, kad kredito rizikos lygiai, su kuriais ji
susijusi, gali išaugti, įgyvendinus išankstinės amortizacijos
nuostatą. 2. Tuo
tikslu atnaujinamoji pozicija yra pozicija, kuria klientas pagal
susitarimą gali keisti panaudojamos sumos dydį, o išankstinės
amortizacijos nuostata yra sutartinė sąlyga, pagal kurią,
įvykus nustatytiems atvejams, reikia padengti investuotojų pozicijas
iki pradinio išleistų vertybinių popierių termino. 3. Su
sąlyga, kad mažmeninėms pozicijoms, kurios yra nesusaistytos ir
besąlygiškai atšaukiamos be išankstinio pranešimo, taikoma
išankstinės amortizacijos nuostata, kai išankstinę amortizaciją
sąlygoja kiekybinė vertė, susijusi su kitokiu nei vidutiniškai
trijų mėnesių pirkimo pardavimo kainų skirtumo perviršiu,
kompetentingos institucijos pakeitimą vertybiniais popieriais gali
traktuoti panašiai, kaip aprašyta IX priedo 4 dalies 27–30 punktuose, nustatant
nurodytą konvertavimo skaičių. 4. Kai
kompetentinga institucija ketina konkrečiam pakeitimui vertybiniais
popieriais taikyti metodą pagal šio straipsnio 3 dalį, ji pirmiausia
informuoja atitinkamas visų kitų valstybių narių
kompetentingas institucijas. Prieš tai, kai tokio metodo taikymas taps kompetentingos
institucijos bendrosios politikos metodu, taikytinu pakeitimui vertybiniais
popieriais, kuris susijęs su konkrečios rūšies išankstinės
amortizacijos sąlygomis, kompetentinga institucija turi konsultuotis su
atitinkamomis visų kitų valstybių narių kompetentingomis
institucijomis ir atsižvelgti į pareikštas nuomones. Atitinkama
kompetentinga institucija viešai paskelbia tokiose konsultacijose pareikštas
nuomones ir priimtą metodą. 101 straipsnis 1. Kredito
įstaiga iniciatorė ar kredito įstaiga rėmėja, siekdama
sumažinti investuotojams galimus ar esamus nuostolius, neteikia paramos
pakeitimui vertybiniais popieriais, kuris neįeina į jos sutartinius
įsipareigojimus. 2. Jeigu
kredito įstaiga iniciatorė ar kredito įstaiga rėmėja
nesilaiko šio straipsnio 1 dalies pakeitimo vertybiniais popieriais atžvilgiu,
kompetentinga institucija mažiausiai pareikalauja turėti kapitalo, kuris
padengtų visas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas, lyg jos
nebūtų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos. Kredito
įstaiga viešai paskelbia, kad ji suteikė paramą ne pagal
sutarties nuostatas ir kokią tai turėjo įtaką
įstatymais nustatytam kapitalui. 4 skirsnis Minimalūs
nuosavų lėšų reikalavimai operacinei rizikai padengti 102 straipsnis 1. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad kredito įstaigos turėtų
nuosavų lėšų operacinei rizikai padengti pagal 103, 104 ir 105
straipsniuose nurodytus metodus. 2. Nepažeisdamos šio straipsnio 4 dalies,
kredito įstaigos, kurios taiko 104 straipsnyje nurodytą metodą,
nebegalės grįžti prie 103 straipsnyje nurodyto metodo, išskyrus
atvejus, kai to reikia dėl pagrįstos rimtos priežasties ir gavus
kompetentingų institucijų leidimą. 3. Nepažeisdamos
šio straipsnio 4 dalies, kredito įstaigos, kurios taiko 105 straipsnyje
nurodytą metodą, nebegalės grįžti prie 103 ar 104 straipsniuose
nurodytų metodų, išskyrus atvejus, kai to reikia dėl
akivaizdžios rimtos priežasties ir gavus kompetentingų institucijų
leidimą. 4. Kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigoms naudoti metodų derinį
pagal X priedo 4 dalį. 103 straipsnis Kapitalo
reikalavimas operacinei rizikai padengti pagal bazinio indikatoriaus
metodą yra tam tikras atitinkamo indikatoriaus procentas pagal X priedo 1
dalyje nurodytus parametrus. 104 straipsnis 1. Pagal
standartizuotą metodą kredito įstaigos turi suskirstyti savo
veiklą į keletą verslo linijų, kaip nurodyta X priedo 2
dalyje. 2. Kiekvienai
verslo linijai kredito įstaigos apskaičiuoja kapitalo
reikalavimą operacinei rizikai padengti, kaip tam tikrą atitinkamo
indikatoriaus procentą pagal X priedo 2 dalyje nurodytus parametrus. 3. Tam
tikroms verslo linijoms tam tikromis sąlygomis kompetentingos institucijos
gali suteikti leidimą kredito įstaigai naudoti alternatyvų
indikatorių, kad nustatytų savo kapitalo reikalavimą operacinei
rizikai padengti. 4. Kapitalo
reikalavimas operacinei rizikai padengti pagal standartizuotą metodą
yra kapitalo reikalavimų operacinei rizikai padengti visose atskirose
verslo linijose suma. 5. Standartizuoto
metodo parametrai nurodyti X priedo 2 dalyje. 6. Jeigu
kredito įstaigos nori taikyti standartizuotą metodą, jos turi
atitikti X priedo 2 dalyje nurodytus kriterijus. 105 straipsnis 1. Kredito
įstaigos gali naudoti pažangųjį vertinimo metodą, remdamosi
savo vidaus rizikos vertinimo sistemomis, su sąlyga, kad kompetentinga institucija
suteikia leidimą atitinkamų metodų naudojimui,
apskaičiuojant nuosavų lėšų reikalavimą. 2. Kredito
įstaigos privalo įrodyti savo kompetentingoms institucijoms, kad jos
atitinka X priedo 3 dalyje nurodytus tinkamumo kriterijus. 3. Jeigu ES
patronuojanti kredito įstaiga ir jos dukterinės įmonės arba
ES patronuojančios finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės
dukterinės įmonės ketina taikyti pažangųjį vertinimo
metodą, įvairių juridinių asmenų kompetentingos
institucijos turi glaudžiai bendradarbiauti, kaip numatyta 128–132
straipsniuose. Šio metodo taikymas apima X priedo 3 dalyje išvardintus
elementus. 4. Jei ES
patronuojanti kredito įstaiga ir jos dukterinės įmonės arba
ES patronuojanti finansų įstaiga ir jos dukterinės
įmonės vieningai taiko pažangųjį vertinimo metodą
patronuojančiai įstaigai ir jos dukterinėms įmonėms,
tai kompetentingos institucijos gali leisti, kad X priedo 3 dalyje nurodytus
tinkamumo kriterijus kartu atitiktų patronuojanti įstaiga ir jos
dukterinės įmonės. ê2000/12/EB 35 skirsnis Didelė rizika ê 2000/12/EB 1 str.
24 dalis (pritaikytas) ð naujas 106 straipsnis 1. „rRizika“,
taikant 48, 49 ir 50 straipsnius Ö šį
skirsnį Õ, yra turtas Ö bet koks
turtas Õ ir nebalansiniais
straipsniais, nurodytias šios direktyvos 43
straipsnyje bei II ir IV prieduose Ö 3 skirsnio 1
poskirsnyje Õ, netaikant juosame
numatytų rizikos koeficientų ar laipsnių;. rizikos Ö Rizika,
susidaranti dėl straipsnių, Õ nurodytų IV
priede, privalo Ö turi
būti Õ apskaičiuojama
pagal vieną iš III priede išdėstytų metodų;. sandorio šalims netaikant rizikos
koeficientų; kompetentingoms Ö Kompetentingoms Õ institucijoms
sutikus, visoms nuosavų lėšų pozicijoms, be išlygų
priskiriamoms nuosavoms lėšoms, gali būti netaikomas rizikos
apibrėžimas, jei tokios nuosavos lėšos nėra įtrauktos
į ðkredito įstaigos nuosavų
lėšųï mokumo koeficiento ð 75 straipsnio tikslais ï arba kitų nuolatinio stebėjimo koeficientų,
numatytų šioje direktyvoje ir kituose Bendrijos teisės aktuose, ð apskaičiavimą ï.; 2. rRizikai
nepriskiriamas nei vienas iš dviejų variantų: a) jei atliekamos užsienio valiutos operacijos – įprastinio
atsiskaitymo rizika, atsirandanti per 48 valandas nuo apmokėjimo, arba Ö ; Õ b) jei atliekamos vertybinių popierių pirkimo ar pardavimo
operacijos – įprastinio atsiskaitymo rizika, atsirandanti per penkias
darbo dienas po apmokėjimo ar vertybinių popierių perdavimo
priklausomai nuo to, kas įvyksta pirmiau;. ê2000/12/EB 1 str. 1
dalies trečia pastraipa (pritaikytas) 107 straipsnis Priežiūros ir
didelės rizikos kontrolės Ö Šio
skirsnio Õ taikymo tikslais, Ö sąvoka
„kredito įstaiga“ apima: Õ a) kredito įstaiga, apibūdinta
pirmoje pastraipoje, įskaitant kredito
įstaigos Ö jos Õ filialus
trečiosiose šalyse; ir b) bet kuri privati ar viešoji įmonė, įskaitant
jos filialus, atitinkanti pirmoje pastraipoje
pateiktą „kredito įstaigos“ apibrėžimą ir gavusi
leidimą veiklai trečiojoje šalyje;. ê 2000/12/EB 48
str. 1 dalis (pritaikytas) ð naujas 108 straipsnis Ataskaitų
apie didelę riziką teikimas 1. Kredito įstaigai kylanti rizika dėl vieno kliento ar
susijusių klientų grupės laikoma didele, kai jos vertė yra
lygi arba viršija 10 % kredito įstaigos nuosavų lėšų. ðŠiais tikslais 1 skirsnį galima
skaityti, neįtraukiant 57 straipsnio q punkto ir 63 straipsnio 3 dalies,
ir reikia skaityti be 66 straipsnio 2 dalies. ï ê2000/12/EB 48 str. 4
dalies pirma pastraipa (pritaikytas) 109 straipsnis Kompetentingos institucijos privalo
reikalauti, kad kiekviena kredito įstaiga turėtų patikimas
valdymo ir apskaitos procedūras bei tinkamus vidaus kontrolės
mechanizmus, kad galėtų visas didelės rizikos grupes bei
vėlesnius pokyčius nustatyti ir registruoti Ö pagal Õ taip, kaip apibrėžia ir numato šią direktyvaą,
taip pat kad tokią riziką būtų galima stebėti
atsižvelgiant į kiekvienos kredito įstaigos vykdomą rizikos
politiką. ê2000/12/EB 48 str. 2
dalis (pritaikytas) 110 straipsnis Ataskaitų
apie didelę riziką teikimas 21. Kredito
įstaiga praneša kompetentingoms institucijoms apie kiekvieną 1 dalyje apibūdintą didelę riziką. Valstybės narės savo nuožiūra
užtikrina tokios informacijos teikimą pagal vieną iš dviejų
toliau pateiktų metodų: a) informacija apie visas didelės rizikos grupes teikiama
ne rečiau kaip kartą per metus, taip pat visus metus informuojama
apie visas naujas didelės rizikos grupes bei apie esamos didelės
rizikos padidėjimą mažiausiai 20 %, palyginti su ankstesniais
duomenimis; b) informacija apie visas dideles rizikos grupes teikiama ne
rečiau kaip keturis kartus per metus. ê 2000/12/EB 48
str. 3 dalis (pritaikytas) ð naujas 3.2ð Išskyrus kredito įstaigas, kurios
remiasi 114 straipsniu dėl užtikrinimo priemonės pripažinimo,
apskaičiuodamos pozicijų vertę 111 straipsnio 1, 2 ir 3
dalių tikslais, ï Tačiau aApie
riziką, kuriai pagal 49 Ö 111 Õ straipsnio7 ð 3 ï dalies a, b, c, d, f, g ir h punktus taikomos išlygos, nereikia
pranešti vadovaujantis 2 ð 1 ï dalyje nurodytais metodais, o informacijos apie riziką, kuri
apibūdinta 49 Ö 111 Õ straipsnio 7 ð 3 ï dalies e ir i punktuose bei 8, 9 ir 10 dalyseð 115 ir 116 straipsniuose ï, teikimo dažnumas, nurodytas 2 ð 1 dalies ï 2 įtraukoje ð b punkte ï, gali būti sumažintas iki dviejų kartų per metus. ê 2000/12/EB 48
str. 4 dalies antra pastraipa (pritaikytas) Tuo atveju, kai kredito įstaiga
vadovaujasi 3 Ö 2 Õ dalies nuostatomis,
ji ne mažiau kaip vienerius metus po įvykio, dėl kurio gali būti
taikoma išlyga, saugo įrašus apie išlygos taikymo motyvus, kad atsakingos
valdžios institucijos galėtų nustatyti, ar tai yra pateisinama. ò nauja 3. Valstybės
narės gali pareikalauti informacijos apie koncentruotą užtikrinimo
priemonės emitentų riziką, kurią prisiima kredito
įstaiga. ê 2000/12/EB 49
str. 1–5 dalys (pritaikytas) è1 2004/xx/EB
3 str. 7 dalis ð naujas 111 straipsnis Didelės
rizikos ribos 1. Kredito įstaigai negali
kilti rizika dėl vieno kliento ar susijusių klientų grupės,
didesnė kaip 25 % jos nuosavų lėšų. ð Šiais tikslais ir kitų šio straipsnio
nuostatų tikslais 1 skirsnį galima skaityti, neatsižvelgiant į
57 straipsnio q punktą ir 63 straipsnio 3 dalį, ir reikia skaityti be
66 straipsnio 2 dalies. ï 2. Kai klientas ar
susijusių klientų grupė yra kredito įstaigos patronuojanti
arba dukterinė įmonė ir (arba) viena ar daugiau tos
patronuojančios įmonės dukterinių įmonių, 1
dalyje nurodytas procentinis dydis sumažinamas iki 20 %. Tačiau
valstybės narės gali netaikyti dėl tokių klientų
kylančiai rizikai 20 % apribojimo, jei jos yra numačiusios
specialų tokios rizikos stebėjimą naudojant kitas priemones ar
taikant kitas procedūras. Apie tokių priemonių ar
procedūrų turinį jos privalo informuoti Komisiją ir è1 Europos
bankininkystės komitetą. ç 3. Bendra kredito įstaigai
tenkanti didelė rizika negali viršyti 800 % jos nuosavų
lėšų. ê 2000/12/EB 49
str. 4 dalis (pritaikytas) 4. Valstybės
narės gali nustatyti griežtesnes ribas negu tos, kurios nurodytos 1, 2 ir
3 dalyse. ê 2000/12/EB 49
str. 1–5 dalys 54. Kredito įstaiga visada turi laikytis 1, 2 ir 3 dalyse
nurodytų ribų, taikomų jos rizikai. Jei ypatingu atveju rizika
viršija minėtas ribas, apie šį faktą privaloma nedelsiant
informuoti atsakingas valdžios institucijas, kurios, jei aplinkybės
leidžia, gali skirti kredito įstaigai tam tikrą laiką, per
kurį ji galėtų įvykdyti reikalavimus dėl
apribojimų. ò nauja 112 straipsnis 1. 113–117
straipsniuose „garantija“ apima kredito išvestines finansines priemones,
pripažintas pagal 90–93 straipsnius, kitokias nei su kreditu susijusius
vekselius. 2. Taikant
šio straipsnio 3 dalį, jeigu pagal 113–117 straipsnius gali būti
leidžiama pripažinti tiesioginį arba netiesioginį kredito
užtikrinimą, tai turi būti laikomasi tinkamumo reikalavimų ir
kitų minimalių reikalavimų, nurodytų 90–93 straipsniuose
pagal riziką įvertintoms pozicijoms apskaičiuoti, vadovaujantis
78–83 straipsniais. 3. Kai
kredito įstaiga vadovaujasi 114 straipsnio 2 dalimi, kredito užtikrinimo
pripažinimas priklauso nuo atitinkamų 84–89 straipsnių
reikalavimų. ê 2000/12/EB 49
str. 4 ir 6 dalys pritaikyta (pritaikytas) 113 straipsnis 1. Valstybės narės gali nustatyti griežtesnes ribas
negu tos, kurios nurodytos Ö 111 Õ 75 straipsnioyje 1, 2 ir 3 dalyse. 62. Valstybės narės gali visiškai ar iš dalies netaikyti
Ö 111 Õ 75 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių
nuostatų rizikai, kuri kyla kredito įstaigai dėl savo
patronuojančios įmonės, kitų tos patronuojančios
įmonės dukterinių įmonių arba savo pačios
dukterinių įmonių, jei konsoliduota priežiūra, vykdoma
vadovaujantis šia direktyva arba analogiškais trečiojoje šalyje
galiojančiais koeficientais, apima ir tokias kredito įstaigas. ê 2000/12/EB 49
str. 7 dalis (pritaikytas) ð naujas 73.
Valstybės narės gali visiškai ar iš dalies netaikyti Ö 111
straipsnio Õ 1, 2 ir 3 dalių nuostatų: (a)
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos A zonos centrinei valdžiai ar
centriniams bankams; ð centrinei valdžiai ar centriniams
bankams, kurie be užtikrinimo priemonių gautų 0 % rizikos
koeficientą pagal 78–83 straipsnius;ï (b)
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos Europos Bendrijoms ð tarptautinėms organizacijoms ar
daugiašaliams plėtros bankams, kurie be užtikrinimo priemonių
gautų 0 % rizikos koeficientą pagal 78–83 straipsnius; ï (c)
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos,
apdraustos A zonos
centrinės valdžios ar centrinių bankų arba Europos Bendrijųð centrinės valdžios, centrinių
bankų, tarptautinių organizacijų ar daugiašalių
plėtros bankų ï tiesioginėmis garantijomis, ð kai pretenzijų be užtikrinimo
priemonių subjektui, suteikiančiam garantiją, rizikos
koeficientas būtų 0 % pagal 78–83 straipsnius; ï (d)
kitai rizikai, priskiriamai A zonos centrinei valdžiai ar centriniams bankams
arba Europos Bendrijoms ð centrinei valdžiai, centriniams
bankams, tarptautinėms organizacijoms ar daugiašaliams plėtros
bankams, ïarba apdraustai jų garantijomis,ð kai pretenzijų be užtikrinimo
priemonių subjektui, kuriam priskiriama rizika arba kuris jai suteikia
garantiją, rizikos koeficientas būtų 0 % pagal 78–83
straipsnius; ï (e)
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos ir
kita rizika, priskiriama B
zonosð pirmiau a punkte nepaminėtai ïcentrinei valdžiai arba centriniams bankams, kuri išreikšta ir tam
tikrais atvejais finansuojama skolininkų nacionaline valiuta; (f)
turto straipsniams ir kitai rizikai, apdraustai
kompetentingas institucijas tenkinančiu užstatu, kurį sudaroð skolos vertybiniai popieriai,
išleisti ïA zonos centrinės valdžios arba centrinių bankų, vertybiniai popieriai, arba
apdraustoms Europos Bendrijų arba valstybės narės regiono ar
vietos valdžios institucijų išleistais vertybiniais popieriais, kuriems 44
straipsnyje mokumo apskaičiavimui nustatytas nulinis rizikos koeficientasð tarptautinių organizacijų,
daugiašalių plėtros bankų ar valstybių narių
regioninės valdžios ar vietos valdžios institucijų, kurių
vertybiniai popieriai sudaro pretenzijas savo emitentui, kurių rizikos
koeficientas būtų lygus 0 % pagal 78–83 straipsnius; ï (g)
turto straipsniams ir kitoms rizikoms, apdraustoms
kompetentingas institucijas tenkinančiu užstatu, kurį sudaro
grynųjų pinigų indėliai, laikomi skolinančiojeÖ kredito Õ įstaigoje arba
kredito įstaigoje, kuri yra skolinančios įstaigos patronuojanti
arba dukterinė įmonė; (h)
turto straipsniams ir kitoms rizikoms, apdraustoms
kompetentingas institucijas tenkinančiu užstatu, kurį sudaro
skolinančios Ö kredito Õ įstaigos arba
kredito įstaigos, kuri yra skolinančios Ö kredito Õ įstaigos
patronuojanti arba dukterinė įmonė, išleisti indėlio
pažymėjimai, laikomi vienoje iš šių įmonių; (i)
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos ir
kitos rizikos, tenkančios kredito įstaigoms,
kurių mokėjimo terminas ne ilgesnis kaip vieneri metai, bet kurios
nėra tų įstaigų nuosavos lėšos; (j)
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos ir
kitos rizikos, kylančios dėl tų įstaigų, kurios
nėra kredito įstaigos, bet kurios atitinka 45 straipsnio 2 dalyje ð VI priedo 1 dalies 82 punkte ï nurodytas sąlygas, ir kurių mokėjimo terminas yra ne
ilgesnis kaip vieneri metai, apdraustos toje pačioje dalyje nurodyta
tvarka; (k)
prekybos ir kitiems panašiems vekseliams,
kurių mokėjimo terminas yra ne ilgesnis kaip vieneri metai ir kurie
yra pasirašyti kitų kredito įstaigų; (l)
skolos
vertybiniams popieriams, apibrėžtiems Direktyvos 85/611/EEB 22 straipsnio
4 dalyje; ð padengtoms obligacijoms,
apibrėžtoms 78–83 straipsniuose; ï ê 2000/12/EB (pritaikytas) (m)
tolesnio derinimo metu – 51
straipsnio 3 Ö 122 straipsnio
1 Õ dalyje nurodytoms
draudimo bendrovių akcijoms, sudarančioms ne daugiau kaip 40 %
tokias akcijas įsigyjančios kredito įstaigos nuosavų
lėšų; (n)
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos
regiono ar centrinėms kredito įstaigoms, su kuriomis, remiantis
teisinėmis ar įstatymuose išdėstytomis nuostatomis, skolinanti Ö kredito Õ įstaiga sudaro
vieną sistemą ir kurios, remiantis tomis nuostatomis, yra atsakingos
už grynųjų pinigų kliringo operacijas toje sistemoje; ê 2000/12/EB (o)
rizikoms, apdraustoms kompetentingas institucijas
tenkinančiu užstatu, kurį sudaro vertybiniai popieriai, išskyrus
tuos, kurie nurodyti f punkte; jei tuos vertybinius popierius išleidžia ne
pati kredito įstaiga, jos patronuojanti įmonė ar viena iš jos
dukterinių įmonių ir ne atitinkamas klientas ar su banku
susijusių klientų grupė.
Vertybiniai popieriai, naudojami kaip užstatas, turi būti įvertinti
rinkos kaina, jų vertė turi būti didesnė už apdraustų
rizikų sumą, taip pat jais turi būti prekiaujama vertybinių
popierių biržoje arba jie turi būti pakankamai likvidūs ir
būti reguliariai kotiruojami rinkoje, kurioje veikia profesionalūs
biržos makleriai, ir kuriems, tenkinant valstybės narės, kurioje
įsteigta kredito įstaiga, kompetentingų institucijų
reikalavimus, galima nustatyti tokią objektyvią kainą, kad bet
kada būtų galima patikrinti perteklinę vertybinių
popierių vertę. Privaloma perteklinė vertė yra 100 %,
tačiau ji turi siekti 150 %, jei tai yra akcijos, ir 50 %, jei
tai yra skolos vertybiniai popieriai, kuriuos išleido kredito įstaigos,
valstybės narės regiono ar vietos valdžios institucijos, išskyrus
tuos, kurie nurodyti 44 straipsnyje, taip pat jei tai yra skolos vertybiniai
popieriai, kuriuos išleido Europos investicijų bankas ir daugiašaliai
plėtros bankai. Vertybiniai popieriai, naudojami kaip užstatas,
negali būti kredito įstaigų nuosavos lėšos; ê 2000/12/EB (p)
paskoloms, apdraustoms kompetentingas institucijas
tenkinančiu užstatu, įkeičiant gyvenamojo ploto nuosavybę
ar Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių,
veikiančių pagal 1991 m. priimtą Suomijos gyvenamųjų
namų statybos bendrovių įstatymą ar vėliau priimtus
lygiaverčius teisės aktus, pagal kuriuos nuomotojas išlaiko
visišką teisę į nuomojamo gyvenamojo ploto nuosavybę tol,
kol nuomininkas nepasinaudoja galimybe ją išpirkti, – visais atvejais iki
50 % atitinkamos gyvenamojo ploto nuosavybės vertės; Nuosavybės vertė, tenkinant
kompetentingų institucijų reikalavimus, apskaičiuojama remiantis
griežtomis vertinimo normomis, kurios nurodytos įstatymuose ir kituose
teisės aktuose. Vertinama ne rečiau kaip kartą per metus. Šioje
pastraipoje gyvenamojo ploto nuosavybė – gyvenamasis plotas, kuriame
gyvena arba kurį nuomoja skolininkas; ò nauja (q)
toliau pateiktoms
pozicijoms, kurioms pagal 78–83 straipsnius būtų priskiriamas
50 % rizikos koeficientas ir tik iki 50 % atitinkamos nuosavybės
vertės: i) pozicijoms,
apdraustoms užstatu, įkeičiant biurus ar kitas komercinės
paskirties patalpas, arba Suomijos gyvenamųjų namų statybos
bendrovių, veikiančių pagal 1991 m. priimtą Suomijos
gyvenamųjų namų statybos bendrovių įstatymą ar
vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus dėl biurų ir
kitų komercinės paskirties patalpų, akcijomis; ii) pozicijoms,
susijusioms su turto išperkamosios nuomos sandoriais dėl biurų ar
kitų komercinės paskirties patalpų. Punkto ii tikslais, iki
2011 m. gruodžio 31 d. kiekvienos valstybės narės kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigoms pripažinti 100 %
atitinkamo turto vertės. Šio laikotarpio pabaigoje tokį traktavimą
reikia peržiūrėti. Valstybės narės turi informuoti
Komisiją, kiek jos naudojasi šiuo lengvatiniu režimu. ê 2000/12/EB (pritaikytas) qr) 50 %
vidutinės arba mažos rizikos nebalansiniams straipsniams, išvardytiems
šios direktyvos II priede; rs) kompetentingoms
institucijoms pritarus, garantijoms (išskyrus paskolų garantijas), kurios
pagrįstos teisinėmis ar priežiūros nuostatomis ir kurias savo
nariams yra suteikę savitarpio garantijų fondai, turintys kredito
įstaigų statusą, jų bendrai sumai taikant 20 % rizikos
koeficientą. Kad būtų užkirstas
kelias konkurencijos iškraipymams, valstybės narės informuoja
Komisiją apie tai, kaip jos naudojasi šia pasirinkimo galimybe; st) mažos
rizikos nebalansiniams straipsniams, nurodytiems II priede, jei su klientu ar
su susijusių klientų grupe buvo sudaryta sutartis, pagal kurią
rizika gali kilti tik tuo atveju, jei nustatyta, kad dėl jos nebus
viršytos pagal Ö 111 straipsnio
1–3 dalis Õ 1, 2 ir 3 dalis taikytinų apribojimų ribos. ò nauja Pagal kredito
įstaigos išleistą su kreditu susijusį vekselį gautiems
gryniesiems pinigams, taip pat sandorio šalies paskoloms ir indėliams
kredito įstaigai arba kredito įstaigoje, kuriems taikoma
įskaitymo sandorių sutartis, pripažinta pagal 90–93 straipsnius, turi
būti taikomas g punktas. ê 2000/12/EB 49
str. o punkto antras ir trečias sakiniai (pritaikytas) ð naujas Ö Punkto o
tikslais Õ vVertybiniai
popieriai, naudojami kaip užtikrinimo priemonė, turi būti
įvertinti rinkos kaina, jų vertė turi būti didesnė už
apdraustų rizikų sumą, taip pat jais turi būti prekiaujama
vertybinių popierių biržoje arba jie turi būti pakankamai
likvidūs ir būti reguliariai kotiruojami rinkoje, kurioje veikia
profesionalūs biržos makleriai, ir kuriems, tenkinant valstybės
narės, kurioje įsteigta kredito įstaiga, kompetentingų
institucijų reikalavimus, galima nustatyti tokią objektyvią
kainą, kad bet kada būtų galima patikrinti perteklinę
vertybinių popierių vertę. Privaloma perteklinė vertė
yra 100 %. tTačiau ji turi siekti 150 %, jei tai
yra akcijos, ir 50 %, jei tai yra skolos vertybiniai popieriai, kuriuos
išleido kredito įstaigos, valstybės
narės regiono Ö valdžia Õ ar vietos valdžios
institucijos, išskyrus tuos, kurie nurodyti 44
straipsnyje Ö f punkte Õ, taip pat jei tai
yra skolos vertybiniai popieriai, kuriuos išleido Europos
investicijų bankas ir daugiašaliai plėtros bankai, ðišskyrus tuos, kurių rizikos
koeficientas pagal standartizuotą metodą lygus 0 %. Kai
pozicijos trukmė neatitinka kredito užtikrinimo trukmės, užtikrinimo
priemonė nepripažįstama. ï Ö Vertybiniai
popieriai, naudojami kaip užtikrinimo priemonė, negali būti kredito
įstaigų nuosavos lėšos. Õ Ö Taikant
punktą p,Õ nNuosavybės
vertė, tenkinant kompetentingų institucijų reikalavimus,
apskaičiuojama remiantis griežtomis vertinimo normomis, kurios nurodytos
įstatymuose ir kituose teisės aktuose. Vertinama ne rečiau kaip
kartą per metus. Šioje Pastraipoje Ö Punkte p Õ gyvenamojo ploto
nuosavybė – gyvenamasis plotas, kuriame gyvena arba kurį nuomoja
skolininkas;. Kad būtų užkirstas kelias konkurencijos
iškraipymams, valstybės narės informuoja Komisiją apie visus Ö s punkte Õ numatomus netaikymo
atvejus tai, kaip jos naudojasi šia pasirinkimo galimybe;. ò nauja 114 straipsnis 1. Straipsnio
3 dalyje, apskaičiuodamos 111 straipsnio 1–3 dalyse numatytą
pozicijų vertę, valstybės narės, užuot pasinaudojusios 113
straipsnio 3 dalies f, g, h ir o punktuose numatyta visiško arba dalinio
netaikymo galimybe, gali kredito įstaigų atžvilgiu, kurios naudoja
finansinę užtikrinimo priemonę (išsamusis metodas) pagal 90–93
straipsnius, leisti tokioms kredito įstaigoms naudoti mažesnę
vertę negu pozicijos vertė, bet ne mažesnę nei bendra jų
pozicijų klientui arba susijusių klientų grupei visiškai pakoreguotų
pozicijų verčių suma. Šiais tikslais
„visiškai pakoreguota pozicijos vertė“ – tai vertė, apskaičiuota
pagal 90–93 straipsnius, atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimą,
kintamumo koregavimus ir visus terminų neatitikimus (E*). Kai ši dalis taikoma
kredito įstaigai, 113 straipsnio 3 dalies f, g, h ir o punktai atitinkamai
kredito įstaigai netaikomi. 2. Taikant
šio straipsnio 3 dalį, kredito įstaigai, kuriai leidžiama naudoti
savo pačios LGD įverčius ir konvertavimo veiksnius 84–89
straipsniuose nurodytai pozicijų klasei, gali būti leidžiama, jei ji,
kompetentingų institucijų nuomone, yra pajėgi įvertinti
finansinės užtikrinimo priemonės poveikį jų pozicijoms
atskirai nuo kitų su LGD susijusių aspektų, pripažinti tokį
poveikį, apskaičiuojant pozicijų vertes, taikant 113 straipsnio
3 dalį. Kompetentingų
institucijų reikalavimai turi būti patenkinti dėl kredito
įstaigų pateiktų įverčių tinkamumo naudoti
pozicijos vertei sumažinti, siekiant laikytis 111 straipsnio nuostatų. Jei kredito
įstaigai leidžiama naudoti savus finansinės užtikrinimo
priemonės poveikio įverčius, ji privalo tai daryti nuosekliai,
laikydamasi kompetentingų institucijų reikalavimų. Šis metodas
visų pirma turėtų būti taikomas visoms didelėms
pozicijoms. Kredito
įstaigoms, kurioms leidžiama naudoti savo LGD įverčius ir
konvertavimo veiksnius pozicijų klasei pagal 84–89 straipsnius ir kurios
neskaičiuoja savo pozicijų vertės, naudodamos pirmoje
pastraipoje nurodytą metodą, gali būti leista naudoti pirmiau 9
dalies 1 punkte nurodytą metodą arba 113 straipsnio 3 dalies o punkte
nurodytą metodą pozicijų vertei apskaičiuoti. Kredito
įstaiga turi naudotis tik vienu iš šių dviejų metodų. 3. Kredito
įstaiga, kuriai leista naudoti 1 ir 2 dalyse apibūdintus metodus,
skaičiuojant pozicijų vertę, taikant 111 straipsnio 1–3 dalis,
turi atlikti periodinius savo kredito rizikos koncentracijos, įskaitant
bet kokios gautos užtikrinimo priemonės realizuotiną vertę,
testavimus nepalankiausiomis sąlygomis. Jie turi būti
taikomi rizikai, kylančiai dėl galimų rinkos sąlygų
pokyčių, kurie galėtų neigiamai paveikti kredito
įstaigų nuosavų lėšų pakankamumą, ir rizikai,
kylančiai dėl užtikrinimo priemonės realizavimo nepalankiausiose
sąlygose. Kredito įstaiga
turi patenkinti kompetentingų institucijų reikalavimus, kad atliktas
testavimas nepalankiausiomis sąlygomis būtų pakankamas ir
tinkamas tokios rizikos įvertinimui. Jeigu toks
testavimas nepalankiausiomis sąlygomis rodo mažesnę gautos
užtikrinimo priemonės realizuotiną vertę, negu kad
būtų leista atsižvelgti pagal 2 ir 3 dalis, užtikrinimo
priemonės vertė, kurią leidžiama pripažinti, apskaičiuojant
pozicijų vertę, taikant 111 straipsnio 1–3 dalis, turi būti
atitinkamai sumažinta. Valdydamos
koncentracijos riziką tokios kredito įstaigos į savo strategijas
turi įtraukti: a) politiką
ir procedūras, kuriomis valdytų riziką, kylančią
dėl pozicijų ir bet kokių šių pozicijų kredito
užtikrinimo trukmės neatitikimo; b) politiką
ir procedūras, susijusias su koncentracijos rizika, kylančia, taikant
kredito rizikos mažinimo metodus, o ypač su didele netiesiogine kredito
rizika (pvz., su vienu vertybinių popierių, kurie priimami kaip
užtikrinimo priemonė, emitentu). 4. Kai
užtikrinimo priemonės poveikis pripažįstamas pagal pirmiau
išdėstytas 1 arba 2 dalis, valstybės narės gali laikyti bet
kurią padengtą rizikos dalį tenkančia užtikrinimo
priemonės emitentui, o ne klientui. ê 2000/12/EB 49
str. 8 ir 9 dalys (pritaikytas) ð naujas 115 straipsnis 81. Taikydamos
Ö 111 straipsnio
1–3 dalis Õ 1, 2 ir 3 dalis, valstybės narės gali taikyti
20 % rizikos koeficientą turto straipsniams, kuriuos sudaro
pretenzijos valstybių narių regionų Ö valdžiai Õ ir vietos valdžios
institucijoms, ð kai toms pretenzijoms pagal 78–83
straipsnius būtų priskiriamas 20 % rizikos koeficientas, ir
kitoms pozicijoms, kurios priskiriamos tokiai valdžiai ir valdžios
institucijoms arba kurios apdraustos jų garantijomis ir kurių
atžvilgiu pretenzijoms priskiriamas 20 % rizikos koeficientas pagal 78–83
straipsnius. ï taip pat kitoms rizikoms, kurios kyla dėl
tokių institucijų arba kurias garantuoja tokios institucijos; tačiau,
atsižvelgdamos į 44 straipsnyje nurodytas sąlygas, valstybės
narės gali sumažinti šį koeficientą iki 0 %. ð Tačiau valstybės narės
gali sumažinti šį koeficientą iki 0 % turto straipsniams,
kuriuos sudaro pretenzijos valstybių narių regionų valdžiai ir
vietos valdžios institucijoms, kai šioms pretenzijoms būtų priskirtas
0 % rizikos koeficientas pagal 78–83 straipsnius, ir kitoms pozicijoms,
kurios priskiriamos tokiai valdžiai arba kurios apdraustos jų
garantijomis, kurių atžvilgiu pretenzijoms priskiriamas 0 % rizikos
koeficientas pagal 78–83 straipsnius.ï 9.2. Taikydamos
Ö 111 straipsnio
1–3 dalis Õ 1, 2 ir 3 dalis, valstybės narės gali
nustatyti 20 % rizikos koeficientą tiems turto straipsniams, kuriuos
sudaro pretenzijos ir kitos rizikos, tenkančioms kredito
įstaigoms, kurių mokėjimo terminas ne trumpesnis kaip vieneri,
bet ne ilgesnis kaip treji metai, ir 50 % rizikos koeficientą tiems
turto straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos kredito
įstaigoms, kurių terminas ilgesnis kaip treji metai, jei tos
pretenzijos yra kredito įstaigos išleistos
skolos priemonės ir, kompetentingų institucijų nuomone, yra
likvidžios reguliuojamoje rinkoje, kurioje veikia profesionalūs biržos
makleriai, bei kiekvieną dieną kotiruojamos toje rinkoje arba kurias
išleisti leido valstybės narės, kurioje įsteigta kredito įstaiga, kompetentingos institucijos.
Nė vienas iš šių turto straipsnių jokiu būdu negali
būti įskaitomas į nuosavas lėšas. ê 2000/12/EB 49
str. 10 dalis (pritaikytas) 116 straipsnis 10. Taikydamos išlygą 7 dalies i punktui ir 9
daliai Ö 113 straipsnio
3 dalies i punktui ir 115 straipsnio 2 daliai Õ, valstybės
narės gali numatyti 20 % rizikos koeficientą tiems turto
straipsniams, kuriuos sudaro pretenzijos ir kitos rizikos, tenkančios
kredito įstaigoms, nepriklausomai nuo mokėjimo termino. ê 2000/12/EB 49
str. 11 dalis (pritaikytas) 117 straipsnis 111. Kai
rizika, kylanti dėl kliento, yra apdrausta trečiosios šalies
garantija arba užstatu, kurį sudaro trečiosios šalies išleisti
vertybiniai popieriai, vadovaudamosi 7 dalies Ö 113 straipsnio
3 dalies Õ o punkte nurodytomis
sąlygomis, valstybės narės gali: a) laikyti tokią riziką rizika, kylančia dėl Ö garantijos
išleidėjo Õ trečiosios šalies, o ne dėl kliento, jeigu ši rizika, kompetentingų institucijų nuomone,
trečiosios šalies yra tiesiogiai ir besąlygiškai apdrausta pakankamu
užstatu,; b) laikyti tokią riziką rizika, kylančia dėl
trečiosios šalies, o ne dėl kliento, jei rizika, apibūdinta 7 dalies Ö 113 straipsnio
3 dalies Õ o punkte, apdrausta
užtikrinimo priemone tame punkte nurodytomis sąlygomis. ò nauja 2. Kai
valstybės narės taiko šio straipsnio 1 dalies a punkte numatytą
būdą: a) kai garantija
yra išreikšta kita valiuta nei ta, kuria išreikšta pozicija, pozicijos suma,
kuri laikoma užtikrinta, bus apskaičiuojama pagal VIII priede nurodyto
valiutos neatitikimo netiesioginei užtikrinimo priemonei nuostatas; b) pozicijos
termino ir užtikrinimo priemonės termino neatitikimas bus traktuojamas
pagal VIII priede apibrėžto terminų neatitikimo traktavimo nuostatas; c) dalinis
padengimas gali būti pripažįstamas, vadovaujantis VIII priede
nurodytu būdu. ê 2000/12/EB 49
str. 2 dalis (pritaikytas) 12. Ne vėliau kaip
iki 1999 m. sausio 1 d. Taryba, remdamasi Komisijos pateikta ataskaita,
išnagrinėja, kaip vertinamos 7 dalies i punkte, 9 ir 10 dalyse nurodytos
tarpbankinės rizikos. Taryba priima sprendimą dėl visų
Komisijos siūlymu darytinų pakeitimų. ê 2000/12/EB 50
str. (pritaikytas) ð naujas 118 straipsnis Didelės
rizikos konsoliduota ir nekonsoliduota priežiūra 1. Jei kredito įstaiga nėra nei patronuojanti, nei
dukterinė įmonė, tai 48 ir 49 straipsnių ar visų
kitų šiai sričiai taikytinų Bendrijos nuostatų atitikties
priežiūra atliekama nekonsoliduotai. 2. Kitais atvejais 48 ir 49 straipsniuose ar kiekvienoje šiai
sričiai taikytinoje Bendrijos nuostatoje numatytų reikalavimų
vykdymo priežiūra atliekama konsoliduotai, vadovaujantis 52–56
straipsniais. 3. Valstybės narės, stebėdamos, kaip laikomasi 48 ir 49
straipsniuose ar bet kurioje šiai sričiai taikytinoje Bendrijos nuostatoje
numatytų reikalavimų, individualios ar iš dalies konsoliduotos
priežiūros gali netaikyti kredito įstaigai, kuri, kaip patronuojanti
įmonė, yra prižiūrima konsoliduotu pagrindu, taip pat kiekvienai
tokios kredito įstaigos dukterinei įmonei, kuri yra gavusi
kompetentingos institucijos leidimą veiklai, yra jos prižiūrima ir
kuriai taikoma konsoliduota priežiūra. Valstybės narės taip pat gali atsisakyti tokios
priežiūros, kai patronuojanti įmonė yra finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, įsteigta toje pačioje valstybėje
narėje kaip ir kredito įstaiga, jei tos bendrovės priežiūra
vykdoma taip pat, kaip ir kredito įstaigų priežiūra. Pirmoje ir
antroje pastraipose nurodytais atvejais. ð Kai kredito įstaigos atskiras arba
iš dalies konsoliduotas šiame skirsnyje nustatytų įsipareigojimų
laikymasis netaikomas, vadovaujantis 69 straipsnio 1 dalimi, arba kai taikomos
70 straipsnio nuostatos patronuojančių kredito įstaigų
valstybėje narėje atveju,ï privalu imtis
priemonių, kad būtų užtikrintas priimtinas rizikos
pasiskirstymas grupėje. ò nauja 119 straipsnis Iki 2007 m. gruodžio
31 d. Komisija turi pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie
šio skirsnio taikymą kartu su visais atitinkamais pasiūlymais. ê 2000/12/EB 6 skirsnis Kvalifikuotoji akcijų paketo dalis,
turima ne finansų sektoriaus įmonėse ê 2000/12/EB 51
str. 1 ir 2 dalys (pritaikytas) 120 straipsnis Kvalifikuotoji
akcijų paketo dalis ne finansų įstaigose 1. Kredito įstaiga negali
turėti įmonės, kuri nėra nei kredito, nei finansų
įstaiga, nei Direktyvos 86/635/EEB 43 straipsnio 2 dalies f punkto antroje
pastraipoje nurodyta veikla užsiimanti įmonė, kvalifikuotosios
akcijų paketo dalies, didesnės kaip 15 % jos pačios
nuosavų lėšų. 2. Bendra kredito įstaigos
turimų įmonių, kurios nėra nei kredito, nei finansų
įstaigos, nei Direktyvos 86/635/EEB 43 straipsnio 2 dalies f punkto
antroje pastraipoje nurodyta veikla užsiimančios įmonės,
kvalifikuotųjų akcijų paketų dalių suma negali
būti didesnė kaip 60 % jos pačios nuosavų
lėšų. ê 2002/87/EB 29
str. 5 dalis (pritaikytas) 5. Valstybės
narės šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų apribojimų gali
netaikyti kapitalo dalims, kurios įsigyjamos Direktyvoje 73/239/EEB ir
Direktyvoje 79/267/EB apibrėžtose draudimo bendrovėse arba
Direktyvoje 98/78/EB apibrėžtose perdraudimo bendrovėse. ê 2000/12/EB 51
str. 4 dalis (pritaikytas) 4. Akcijos, laikinai
turimos finansinio reorganizavimo ar sanavimo metu arba gautos įprastam
išplatinimui atlikti, arba savo institucijos vardu kitų naudai, nėra
laikomos akcijų paketais, kai yra apskaičiuojamos 1 ir 2 dalyse
nustatytos ribos. Akcijos, kurios nėra ilgalaikis finansinis turtas, kaip
apibrėžta Direktyvos 86/635/EEB 35 straipsnio 2 dalyje, neįskaitomos. ê 2000/12/EB 51
str. 5 dalis 53. Viršyti
1 ir 2 dalyse nustatytus dydžius galima tik esant išimtinėms
aplinkybėms. Tačiau tokiais atvejais kompetentingos institucijos
reikalauja, kad kredito įstaiga padidintų savo nuosavas lėšas
arba imtųsi kitų lygiaverčių priemonių. ê 2000/12/EB 51
str. 6 dalis (pritaikytas) 6. Valstybės
narės gali numatyti, kad kompetentingos institucijos netaiko 1 ir 2 dalyse
nustatytų ribų, jeigu jos numato, kad kredito įstaigos
nuosavomis lėšomis 100 % padengtų tą sumą, kuria jų
akcijų paketai viršija minėtus dydžius, ir kad ta suma
nebūtų įtraukiama apskaičiuojant mokumo koeficientą.
Jei abi 1 ir 2 dalyse nustatytos ribos yra viršytos, nuosavomis lėšomis
reikia padengti didesnę iš jų. ê 2000/12/EB 51
str. 4 dalis 121 straipsnis 4. Akcijos, laikinai turimos finansinio reorganizavimo ar sanavimo metu
arba gautos įprastam išplatinimui atlikti, arba savo institucijos vardu
kitų naudai, nėra laikomos kvalifikuotosiomis akcijų paketų
dalimis, kai yra apskaičiuojamos 1 ir 2 dalyse nustatytos ribos. Akcijos,
kurios nėra ilgalaikis finansinis turtas, kaip apibrėžta Direktyvos
86/635/EEB 35 straipsnio 2 dalyje, neįskaitomos. ê 2002/87/EB 29
str. 5 dalis 122 straipsnis 31. Valstybės narės šio straipsnio 1 ir 2 dalyse
nustatytų apribojimų gali netaikyti kapitalo dalims, kurios
įsigyjamos Direktyvoje 73/239/EEB ir Direktyvoje 79/267/EB
apibrėžtose draudimo bendrovėse arba Direktyvoje 98/78/EB
apibrėžtose perdraudimo bendrovėse. ê 2000/12/EB 51
str. 6 dalis (pritaikytas) 62. Valstybės narės gali numatyti, kad kompetentingos
institucijos netaiko Ö 120 straipsnio
1 ir 2 dalyse Õ 1 ir 2 dalyse nustatytų ribų, jeigu jos
numato, kad kredito įstaigos nuosavomis lėšomis 100 % padengtų
tą sumą, kuria jų kvalifikuotosios akcijų paketų dalys
viršija minėtus dydžius, ir kad ta suma nebūtų įtraukiama
apskaičiuojant mokumo koeficientą. Jei abi Ö 120 straipsnio
1 ir 2 dalyse Õ 1 ir 2 dalyse nustatytos ribos yra viršytos, nuosavomis
lėšomis reikia padengti didesnę iš jų. ò nauja 3 SKYRIUS KREDITO
ĮSTAIGŲ VERTINIMO PROCESAS 123 straipsnis Kredito
įstaigos taiko patikimas, veiksmingas ir išbaigtas strategijas ir
procesus, siekdamos nuolat įvertinti ir palaikyti vidaus kapitalo, kurį
jos laiko pakankamu padengti rizikos, su kuria susiduria arba gali susidurti,
pobūdžiui ir lygiui, sumas, tipus ir paskirstymą. Šios strategijos ir
procesai turi būti nuolat viduje peržiūrimi, siekiant užtikrinti, kad
jie liktų visaverčiai ir proporcingi atitinkamos kredito
įstaigos veiklos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui. ê 2000/12/EB (pritaikytas) 34 SKYRIUS Ö KOMPETENTINGŲ
INSTITUCIJŲ VYKDOMA Õ KONSOLIDUOTA PRIEŽIŪRA Ö IR INFORMACIJOS
ATSKLEIDIMAS Õ ê 2000/12/EB è1 2002/87/EB
29 str. 6 dalis 52 straipsnis Konsoliduota
kredito įstaigų priežiūra 1. Kiekvienai
kredito įstaigai, turinčiai dukterinę įmonę - kredito
arba finansų įstaigą - arba dalyvaujančiai valdant šių
įstaigų kapitalą, taikoma konsoliduotos finansinės
padėties priežiūra, kurios mastas ir atlikimo būdas numatyti 54
straipsnyje. Ši priežiūra atliekama bent 5 ir 6 dalyse nurodytose srityse. 2. Kiekviena
kredito įstaiga, kurios patronuojanti įmonė yra finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, įtraukiama į šios kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės konsoliduotos finansinės padėties
priežiūrą pagal 54 straipsnyje numatytą mastą ir vykdymo
būdą. Ši priežiūra atliekama bent 5 ir 6 dalyse nurodytose
srityse. è1 Nepažeidžiant 54a straipsnio, finansų kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės finansinės būklės konsolidavimas jokiu
būdu nereiškia, kad kompetentingos institucijos turi vykdyti
individualią finansų kontroliuojančiosios (holdingo)
bendrovės priežiūrą. ç ê 2000/12/EB 52
str. 3 dalis 3. Valstybės
narės arba kompetentingos institucijos, atsakingos už pagal 53
straipsnį konsoliduotai atliekamą priežiūrą, gali
nuspręsti, kad kredito ar finansų įstaigai arba papildomas banko
paslaugas teikiančiai įmonei, kuri yra dukterinė įmonė
arba kurioje kita bendrovė dalyvauja valdant kapitalą, konsoliduota
priežiūra gali būti nevykdoma šiais atvejais: –
jeigu
įmonė, kurią reikėtų įtraukti į
konsoliduotą priežiūrą, yra trečiojoje šalyje, kurioje
esama įstatyminių kliūčių reikalingai informacijai
perduoti, –
jeigu,
kompetentingų institucijų nuomone, įmonė, kuriai
reikėtų taikyti konsoliduotą priežiūrą, nėra
svarbi tik kredito įstaigų priežiūros atžvilgiu ir visais atvejais
- jeigu tokios įmonės bendras balansas mažesnis už vieną iš
šių dviejų dydžių: 10 mln. EUR arba 1 % viso
patronuojančios įmonės arba įmonės,
dalyvaujančios valdant jos kapitalą, bendrovės bendro balanso.
Jeigu kelios įmonės atitinka anksčiau išvardytus kriterijus,
joms konsoliduota priežiūra vis dėlto turi būti taikoma tuo
atveju, kai kartu paėmus įmonės yra svarbios siekiant
minėtų tikslų, arba –
jeigu, už
konsoliduotą priežiūrą atsakingų kompetentingų
institucijų nuomone, įmonės, kuriai reikėtų taikyti
konsoliduotą priežiūrą, finansinės padėties
konsolidavimas būtų netinkamas arba klaidinantis atsižvelgiant į
kredito įstaigų priežiūros tikslus. ê 2000/12/EB 52
str. 5–8 dalys 5. Mokumo, nuosavų lėšų, skirtų rinkos rizikai
padengti, pakankamumo priežiūra bei didelių rizikų kontrolė
vykdoma konsoliduotai vadovaujantis šiuo straipsniu ir 53-56 straipsniais.
Prireikus valstybės narės nustato priemones, būtinas
finansų kontroliuojančiosioms (holdingo) bendrovėms
įtraukti į konsoliduotą priežiūrą, kaip numatyta 2
dalyje. 51 straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatų laikymosi priežiūra
ir kontrolė atliekama remiantis konsoliduotomis arba iš dalies
konsoliduotomis kredito įstaigos finansinės padėties
ataskaitomis. 6. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad visose įmonėse,
kurioms, įgyvendinant 1 ir 2 dalių nuostatas, taikoma konsoliduota
priežiūra, būtų tinkama vidaus kontrolės sistema, skirta
parengti visus duomenis ir informaciją, kurių galėtų
prireikti atliekant konsoliduotą priežiūrą. 7. Nepažeisdamos konkrečių kitų direktyvų
nuostatų, valstybės narės, atlikdamos kredito įstaigos
atskirą arba iš dalies konsoliduotą priežiūrą, gali
netaikyti 5 dalyje išdėstytų principų, jeigu tai kredito
įstaigai, kaip patronuojančiai įmonei, taikoma konsoliduota priežiūra;
be to, valstybės narės šių principų gali netaikyti
kiekvienai minėtos kredito įstaigos dukterinei įmonei, kuri turi
gauti jų leidimą vykdyti veiklą ir kuriai taikoma jų
priežiūra, jeigu ši dukterinė įmonė įtraukta į
kredito įstaigos, esančios jos patronuojančia įmone,
konsoliduotai vykdomą priežiūrą. Šią išimtį taip pat
galima taikyti, jeigu patronuojanti įmonė yra finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, kurios pagrindinė buveinė
įsikūrusi toje pačioje valstybėje narėje kaip ir
kredito įstaiga, tačiau su sąlyga, kad minėtai finansų
kontroliuojančiajai (holdingo) bendrovei taikoma tokia pat priežiūros
tvarka kaip ir kredito įstaigoms, visų pirma 5 dalyje nustatyti
principai. Abiem pirmoje pastraipoje nustatytais atvejais būtina imtis
priemonių, kurios užtikrintų, kad kapitalas bankų grupės
įstaigoms būtų paskirstytas taip, kad kiekvienai iš jų
tektų pakankamai kapitalo. Jeigu kompetentingos institucijos šias taisykles minėtoms kredito
įstaigoms taiko atskirai, šios įstaigos, apskaičiuodamos nuosavas
lėšas, gali pasinaudoti 3 straipsnio 2 dalies paskutinės pastraipos
nuostata. 8. Jeigu kredito įstaiga, kurios patronuojanti įmonė
taip pat yra kredito įstaiga, yra kitoje valstybėje narėje ir
turi šios valstybės narės leidimą veiklai, šį leidimą
išdavusios kompetentingos institucijos minėtai įstaigai taiko
atskirą arba, esant atitinkamoms sąlygoms, iš dalies
konsoliduotą priežiūrą vadovaudamosi 5 dalyje nustatytais
principais. ê 2000/12/EB 52
str. 9 dalis (pritaikytas) è1 2004/xx/EB
3 str. 9 dalis 9. Nepaisant 8 dalies
reikalavimų, institucijos, kurios atsako už leidimo veiklai išdavimą
patronuojančios įmonės, kuri yra kredito įstaiga,
dukterinei įmonei, dvišalio susitarimo pagrindu gali perduoti
įgaliojimus atlikti dukterinės įmonės priežiūrą
pagal šią direktyvą kompetentingoms institucijoms, kurios
leidimą veiklai yra išdavusios patronuojančiai įmonei ir kurios
atlieka patronuojančios įmonės priežiūrą. Apie tokius
susitarimus ir jų turinį būtina informuoti Komisiją. è1 Atitinkama kompetentinga institucija tokią
informaciją perduoda kitų valstybių narių kompetentingoms
institucijoms. ç ò nauja 1 skirsnis –
Priežiūra 124 straipsnis 1. Atsižvelgdamos
į XI priede nurodytus techninius kriterijus, kompetentingos institucijos
peržiūri susitarimus, strategijas, procesus ir mechanizmus, kuriuos
įdiegė kredito įstaigos, siekdamos laikytis šios direktyvos
nuostatų ir įvertinti riziką, su kuria kredito įstaigos
susiduria arba gali susidurti. 2. Šio
straipsnio 1 dalyje nurodyta peržiūros ir įvertinimo apimtis atitinka
šios direktyvos reikalavimus. 3. Remdamosi
1 dalyje nurodyta peržiūra ir įvertinimu, kompetentingos institucijos
nustato, ar susitarimai, strategijos, procesai ir mechanizmai, kuriuos
įdiegė kredito įstaigos, bei jų turimos nuosavos lėšos
užtikrina patikimą jų rizikos valdymą ir padengimą. 4. Kompetentingos
institucijos nustato 1 dalyje nurodytos peržiūros ir įvertinimo
dažnumą ir intensyvumą, atsižvelgdamos į atitinkamos kredito
įstaigos veiklos sisteminę svarbą, pobūdį, apimtį
ir sudėtingumą. Peržiūra ir įvertinimas atliekami bent
kartą per metus. 5. Kompetentingų
institucijų vykdoma peržiūra ir įvertinimas apima kredito
įstaigoms tenkančią palūkanų normos riziką,
kylančią iš ne prekybos veiklos. Reikalaujama imtis priemonių
tų įstaigų atžvilgiu, kurių ekonominė vertė
sumažėja daugiau nei 20 % jų nuosavų lėšų
dėl staigaus ir netikėto palūkanų normų pokyčio,
kurio dydį nurodo kompetentingos institucijos ir kuris nesiskiria kredito
įstaigose. ê 2000/12/EB 53
str. 1 dalis ir 2 dalies pirma pastraipa (pritaikytas) ð naujas 125 straipsnis Kompetentingos
institucijos, atsakingos už vykdymą 1. Jeigu patronuojanti
įmonė yra ðatronuojanti ï kredito įstaiga ð valstybėje narėje arba ES
patronuojanti kredito įstaiga ï, jos konsoliduotą priežiūrą atlieka kompetentingos
institucijos, išdavusios jai leidimą veiklai pagal 4
Ö 6 Õ straipsnį. 2. Jeigu kredito įstaigos
patronuojanti įmonė yra ð patronuojanti ï finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovėð valstybėje narėje arba ES
patronuojančioje finansų kontroliuojančioje (holdingo)
bendrovėje ï, jos konsoliduotą priežiūrą atlieka kompetentingos
institucijos, išdavusios šiai kredito įstaigai leidimą veiklai pagal 4 Ö 6 Õ straipsnį. ê 2000/12/EB 53
str. 2 dalies antra ir trečia pastraipos ir 3 dalis (pritaikytas) ð naujas 126 straipsnis 3.1. Tačiau jJeigu kredito įstaigos, turinčios
leidimus veiklai dviejų arba kelių valstybių narių
teritorijose, priklauso tai pačiai ð patronuojančiai ï finansų kontroliuojančiajai (holdingo) bendrovei ð valstybėje narėje arba tai
pačiai ES patronuojančiai finansų kontroliuojančiajai
(holdingo) bendrovei, ï šių kredito įstaigų konsoliduotą
priežiūrą atlieka valstybės narės, kurioje įkurta
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kompetentingos
institucijos. Jeigu nė viena dukterinė kredito įstaiga neturi leidimo
veiklai valstybėje narėje, kurioje įkurta finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, atitinkamų valstybių narių
(įskaitant valstybės narės, kurioje įkurta finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė) kompetentingos institucijos siekia susitarti, kuri iš
jų atliks konsoliduotą priežiūrą. Jeigu tokio susitarimo
nėra, konsoliduotą priežiūrą atlieka kompetentingos
institucijos, išdavusios leidimą veiklai kredito įstaigai, kurios
bendras balansas yra didžiausias; jeigu balansai vienodi, konsoliduotą
priežiūrą atlieka kompetentingos institucijos, pirmosios išdavusios 4
straipsnyje nurodytą leidimą. 3. Atitinkamos kompetentingos institucijos bendro susitarimo pagrindu
gali netaikyti 2 dalies pirmoje ir antroje pastraipose nustatytų
principų. ò nauja Jeigu kredito
įstaigos, turinčios leidimus veiklai dviejų arba daugiau
valstybių narių teritorijose, priklauso daugiau nei vienai
patronuojančiai finansų kontroliuojančiajai (holdingo)
bendrovei, kurių pagrindinės buveinės yra skirtingose
valstybėse narėse, o kiekvienoje iš šių valstybių yra
kredito įstaiga, konsoliduotą priežiūrą atlieka kredito
įstaigos, turinčios didžiausią bendrą balansą,
kompetentinga institucija. 2. Jeigu
daugiau nė viena kredito įstaiga, turinti leidimą veiklai
Bendrijoje, priklauso tai pačiai patronuojančiai finansų kontroliuojančiajai
(holdingo) bendrovei, ir nei viena iš šių kredito įstaigų neturi
leidimo veiklai valstybėje narėje, kurioje įkurta finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, konsoliduotą priežiūrą vykdo
kompetentinga institucija, kuri išdavė leidimą veiklai kredito
įstaigai, turinčiai didžiausią bendrą balansą, kuri
šioje direktyvoje bus laikoma kredito įstaiga, kurią kontroliuoja ES
patronuojanti finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė. ê 2000/12/EB 53
str. 4 dalis 4. 2 dalies trečioje pastraipoje ir 3 dalyje nurodyti susitarimai
nustato bendradarbiavimo ir informacijos perdavimo tvarką, kuri
leistų įgyvendinti konsoliduotos priežiūros tikslus. ò nauja 3. Tam
tikrais atvejais kompetentingos institucijos bendro susitarimo pagrindu gali
netaikyti 1 ir 2 dalyse nurodytų kriterijų, jeigu jų taikymas
būtų netinkamas, atsižvelgiant į kredito įstaigas ir
jų veiklos santykinį svarbumą įvairiose šalyse, bei
paskirti kitą kompetentingą instituciją konsoliduotos
priežiūros vykdymui. Šiais atvejais, prieš priimdamos sprendimą,
kompetentingos institucijos suteikia ES patronuojančiai kredito
įstaigai ar ES patronuojančiai finansų kontroliuojančiajai
(holdingo) bendrovei arba kredito įstaigai, turinčiai didžiausią
bendrą balansą, galimybę pareikšti savo nuomonę dėl to
sprendimo. 4. Kompetentingos
institucijos praneša Komisijai apie bet kokius susitarimus, kuriems taikoma 3
dalis. ê 2000/12/EB 52
str. 2 dalies paskutinis sakinys (pritaikyta) ð naujas 127 straipsnis 1. ð Prireikus, valstybės narės
priima priemones, būtinas finansų kontroliuojančiosioms
(holdingo) bendrovėms įtraukti į konsoliduotą
priežiūrą. Nepažeidžiant 135 straipsnio,ï finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės
finansinės padėties konsolidavimas jokiu būdu nereiškia, kad
kompetentingos institucijos turi vykdyti individualią finansų kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės priežiūrą. ê 2000/12/EB 52
str. 4 dalis (pritaikytas) 42. Jeigu
vienu iš 3 dalies antroje ir trečioje įtraukose
Ö 73 straipsnio 1
dalies b ir c punktuose Õ nurodytų
atvejų valstybės narės kompetentingos institucijos dukterinei
kredito įstaigai netaiko konsoliduotos priežiūros, valstybės
narės, kurios teritorijoje yra dukterinė kredito įstaiga,
kompetentingos institucijos gali prašyti patronuojančios įmonės
suteikti informaciją, kuri palengvintų minėtos kredito
įstaigos priežiūrą. ê 2000/12/EB 52
str. 10 dalis (pritaikytas) 103. Valstybės
narės numato, kad jų kompetentingos institucijos, kurios atsako už
konsoliduotą priežiūrą, galėtų prašyti kredito
įstaigoms arba finansų kontroliuojančiosioms (holdingo)
bendrovėms priklausančių dukterinių įmonių, kurioms nėra taikoma konsoliduota
priežiūra, pateikti 55 Ö 137 Õ straipsnyje
nurodytą informaciją. Šiuo atveju taikoma tame straipsnyje nustatyta
informacijos perdavimo ir patikrinimo tvarka. ê 2000/12/EB 53
str. 5 dalis 128 straipsnis 5. Jeigu valstybėse narėse yra daugiau kaip viena kompetentinga
institucija, atliekanti riziką ribojančiais principais
pagrįstą kredito ir finansų įstaigų
priežiūrą, valstybės narės imasi būtinų
priemonių tokių institucijų bendradarbiavimui organizuoti. ò nauja 129 straipsnis 1. Kompetentinga
institucija, atsakinga už ES patronuojančių kredito įstaigų
ir kredito įstaigų, kurias kontroliuoja ES patronuojančios
finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės, konsoliduotos
priežiūros vykdymą, atlieka šias užduotis: a) priežiūra
ir 71 straipsnyje, 72 straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 73 straipsnio 3 dalyje
nurodytų reikalavimų laikymosi įvertinimas; b) svarbios ar
esminės informacijos rinkimo ir skleidimo koordinavimas keliančiose
susirūpinimą ir kritinėse situacijose; c) priežiūros
veiklos planavimas ir koordinavimas keliančiose susirūpinimą ir
kritinėse situacijose, įskaitant veiklą, minimą 124
straipsnyje, bendradarbiaujant su priežiūroje dalyvaujančiomis
kompetentingomis institucijomis, bei 43 ir 141 straipsniuose. 2. Kai
ES patronuojanti kredito įstaiga ir jos dukterinės įmonės
arba ES patronuojančios finansų kontroliuojančiosios (holdingo)
bendrovės dukterinės įmonės kartu pateikia paraiškas
dėl 84 straipsnio 1 dalyje, 87 straipsnio 9 dalyje ir 105 straipsnyje
nurodytų leidimų, kompetentingos institucijos turi bendradarbiauti ir
konsultuotis visais būtinais klausimais, siekdamos nuspręsti, duoti
prašomą leidimą ar ne, ir, jei reikia, nustatyti sąlygas, kurios
turėtų būti taikomos tokiam leidimui. Paraiška, nurodyta šios
dalies pirmoje pastraipoje, turi būti pateikiama tik 1 dalyje nurodytai
kompetentingai institucijai. Kompetentingos
institucijos bendrame dokumente per ne ilgesnį nei šešių
mėnesių laikotarpį turi susitarti dėl savo sprendimo
dėl paraiškos. Šis dokumentas turi būti pateiktas pareiškėjui. Jeigu per šešis mėnesius nebus priimtas
sprendimas, 1 dalyje nurodyta kompetentinga institucija priima savo
sprendimą dėl paraiškos. 130 straipsnis 1. Susidarius
kritinei situacijai, kuri kelia galimą grėsmę finansinės
sistemos stabilumui, įskaitant vientisumą, kompetentingos
institucijos, atsakingos už konsoliduotos priežiūros vykdymą, iš
karto, kai tik praktiškai tai bus įmanoma padaryti, vadovaudamosi V
antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsniu, turi įspėti 49
straipsnio a punkte ir 50 straipsnyje nurodytas institucijas. Šis
įsipareigojimas taikomas visoms 125 ir 126 straipsniuose nurodytoms
kompetentingoms institucijoms, susijusioms su tam tikra grupe, ir 129
straipsnio 1 dalyje nurodytai kompetentingai institucijai. 2. Kai
kompetentingai institucijai, atsakingai už konsoliduotą
priežiūrą, reikia informacijos, kuri jau buvo pateikta kitai
kompetentingai institucijai, tai pirmiau paminėtoji institucija kreipiasi
į pastarąją instituciją, kai tik įmanoma, siekdama
išvengti dvigubo informacijos pateikimo įvairioms institucijoms,
dalyvaujančioms priežiūroje. 131 straipsnis Siekdamos
palengvinti ir įdiegti veiksmingą priežiūros procesą,
kompetentinga institucija, atsakinga už konsoliduotą priežiūrą,
ir kitos kompetentingos institucijos turi turėti raštiškus koordinavimo ir
bendradarbiavimo susitarimus. Vadovaujantis šiais susitarimais, papildomas užduotis
galima pavesti kompetentingai institucijai, atsakingai už konsoliduotą
priežiūrą, o sprendimų priėmimo proceso ir bendradarbiavimo
su kitomis kompetentingomis institucijomis procedūras galima patikslinti. ê 2000/12/EB 52
str. 9 dalis (pritaikytas) Nepaisant 8 dalies
reikalavimų, Ö Kompetentingos Õ institucijos, kurios
atsako už leidimo veiklai išdavimą patronuojančios įmonės,
kuri yra kredito įstaiga, dukterinei įmonei, dvišalio susitarimo
pagrindu gali perduoti įgaliojimus atlikti dukterinės
įmonės priežiūrą pagal šią direktyvą
kompetentingoms institucijoms, kurios leidimą veiklai yra išdavusios
patronuojančiai įmonei ir kurios atlieka patronuojančios
įmonės priežiūrą. Apie tokius susitarimus ir jų
turinį būtina informuoti Komisiją. Komisija perduoda šią
informaciją kitų valstybių narių kompetentingoms
institucijoms ir Bankininkystės patariamajam komitetui. ò nauja 132 straipsnis 1. Kompetentingos
institucijos turi glaudžiai bendradarbiauti viena su kita. Jos turi teikti
viena kitai bet kokią informaciją, kuri yra esminė ar svarbi
pagal šią direktyvą kitų institucijų vykdomoms
priežiūros užduotims atlikti. Atsižvelgdamos į tai, kompetentingos
institucijos turi perduoti visą svarbią informaciją pagal
pareikalavimą bei savo iniciatyva. Kompetentingos
institucijos, atsakingos už konsoliduotą ES bendrovių
priežiūrą, turi užtikrinti, kad svarbi informacija būtų
teikiama kompetentingoms institucijoms kitose valstybėse narėse,
kurios prižiūri šių patronuojančių įmonių
dukterines įmones. Nustatant svarbios informacijos apimtį, reikia
atsižvelgti į šių dukterinių įmonių svarbą
tų valstybių narių finansinėje sistemoje. Šios dalies pirmoje
pastraipoje nurodyta esminė informacija visų pirma turi apimti šiuos
dalykus: a) grupę
sudarančių visų didelių kredito įstaigų
grupės struktūros bei grupę sudarančių kredito
įstaigų kompetentingų institucijų nustatymą; b) informacijos
surinkimo iš kredito įstaigų grupės procedūras ir tos
informacijos patikrinimą; c) neigiamus
pokyčius kredito įstaigose arba kituose grupės subjektuose,
kurie galėtų rimtai paveikti kredito įstaigas; d) esmines
sankcijas ir išskirtines priemones, kurių imasi kompetentingos
institucijos pagal šią direktyvą, įskaitant papildomo kapitalo
reikalavimo įvedimą pagal 136 straipsnį ir bet kokių
apribojimų, taikomų pažangiojo vertinimo metodo naudojimui,
apskaičiuojant nuosavų lėšų reikalavimus pagal 105
straipsnį, įvedimą. 2. Kompetentingos
institucijos, atsakingos už kredito įstaigų, kurias kontroliuoja ES
patronuojanti kredito įstaiga, priežiūrą, turi kreiptis į
129 straipsnio 1 dalyje nurodytą kompetentingą instituciją, kai
joms reikia informacijos apie šioje direktyvoje nurodytų metodų ir
metodikos įgyvendinimą, kurią jau gali turėti ta
kompetentinga institucija. 3. Prieš
priimdamos sprendimą, atitinkamos kompetentingos institucijos turi
konsultuotis viena su kita dėl toliau išvardytų punktų, kai šie
sprendimai svarbūs kitų kompetentingų institucijų
atliekamoms priežiūros užduotims: a) pokyčiai
kredito įstaigų grupės akcininkų, organizacinėje arba
valdymo struktūroje, kurių įgyvendinimas reikalauja
kompetentingų institucijų patvirtinimo arba leidimo; b) esminės
sankcijos ar išskirtinės priemonės, kurių imasi kompetentingos
institucijos, įskaitant papildomo kapitalo reikalavimo įvedimą
pagal 136 straipsnį ir bet kokių apribojimų, taikomų
pažangiojo vertinimo metodo nuosavų lėšų reikalavimų
apskaičiavimui pagal 105 straipsnį naudojimui, įvedimą. Punkto b tikslais visada
turi būti konsultuojamasi su kompetentinga institucija, atsakinga už
konsoliduotą priežiūrą. Tačiau
kompetentinga institucija gali nuspręsti neteikti konsultacijų
skubiais atvejais arba tada, kai dėl tokios konsultacijos galėtų
nukentėti sprendimų veiksmingumas. Šiuo atveju kompetentinga
institucija neatidėliodama turi informuoti kitas kompetentingas
institucijas. ê 2000/12/EB 54
str. 1 dalis (pritaikytas) 133 straipsnis Konsolidavimo
forma ir mastas 1. Kompetentingos institucijos,
kurios atsako už konsoliduotą priežiūrą, priežiūros
tikslais Ö turi Õ privalo reikalauti, kad visos kredito ir finansų
įstaigos, kurios yra patronuojančios įmonės dukterinės
įmonės, būtų įtrauktos į konsoliduotą priežiūrą. Tačiau Ö kompetentingos
institucijos gali reikalauti tiktai Õ proporcinio
konsolidavimo tais atvejais, kai, Ö jų Õ kompetentingų institucijų nuomone,
patronuojančios įmonės, turinčios kapitalo dalį,
atsakomybė yra apribota tik ta kapitalo dalimi, Ö atsižvelgiant
į Õ kadangi kitių akcininkaių
ar nariaių, kurių mokumo būklė
patenkinama, Ö atsakomybę. Õ Būtina aiškiai
nustatyti kitų akcininkų ir narių atsakomybę, prireikus,
pasirašant oficialius įsipareigojimo dokumentus. ê 2002/87/EB 29
str. 7 dalies a punktas Jeigu įmones sieja Direktyvos 83/349/EEB 12
straipsnio 1 dalyje apibrėžti santykiai, kompetentingos institucijos
nustato, kaip turi būti vykdomas jų konsolidavimas. ê 2000/12/EB 54
str. 2 ir 3 dalys (pritaikytas) 2. Už konsoliduotą
priežiūrą atsakingos kompetentingos institucijos, kad galėtų atlikti šią priežiūrą,
privalo Ö turi Õ pareikalauti, jog
dalyvavimo valdant kapitalą dalis kredito ir finansų įstaigose
būtų įtraukta į proporcinį konsolidavimą, jeigu
pastarąsias valdo įmonė, įtraukta į konsoliduotą
priežiūrą kartu su viena arba keliomis įmonėmis, kurios
nėra įtrauktos į konsoliduotas ataskaitas, jeigu šių
įmonių atsakomybė apribota jų turimo kapitalo dalimi. 3. 1 ir 2 dalyse nenurodytais
dalyvavimo valdant kapitalą arba su įmonės kapitalu
susijusių ryšių atvejais kompetentingos institucijos nustato, ar
priežiūra turi būti atliekama konsoliduotai ir kaip ji atliekama.
Pirmiausia jos gali leisti arba pareikalauti, kad būtų taikomas
nuosavybės metodas. Tačiau šio metodo taikymas nereiškia, kad
atitinkamos įmonės yra įtraukiamos į konsoliduotą
priežiūrą. ê 2000/12/EB 54
str. 4 dalies pirma pastraipa (pritaikytas) 134 straipsnis 41. Nepažeisdamos
Ö 133
straipsnio Õ 1, 2 ir 3 dalių nuostatų, kompetentingos
institucijos nustato, ar būtina atlikti konsoliduotą
priežiūrą ir kaip ją atlikti šiais atvejais: a) jeigu, kompetentingų institucijų nuomone, kredito
įstaiga turi reikšmingą įtaką vienai ar kelioms kredito
arba finansų įstaigoms, tačiau nedalyvauja valdant šių
įstaigų kapitalą arba neturi kitų su jų kapitalu
susijusių ryšių,; b) jeigu viena ar kelios kredito arba finansų įstaigos
priklauso vienai vadovavimo sistemai, tačiau ne tai, kuri nurodyta jų
steigimo sutartyje arba įstatuose. ê 2002/87/EB 29
str. 7 dalies b punktas --------- ê 2000/12/EB 54
str. 4 dalies antra pastraipa Kompetentingos institucijos pirmiausia gali
leisti arba pareikalauti, kad būtų taikomas Direktyvos 83/349/EEB 12
straipsnyje nurodytas metodas. Tačiau šio metodo taikymas nereiškia, kad
atitinkamos įmonės yra įtraukiamos į konsoliduotą
priežiūrą. ê 2000/12/EB 54
str. 5 dalis (pritaikytas) ð naujas 52 Jeigu
būtina taikyti konsoliduotą priežiūrą, vadovaujantis 52 straipsnio 1 ir 2 dalimis Ö 125 ir 126
straipsniais Õ, papildomas banko paslaugas teikiančios ð įmonės ir turto valdymo
bendrovės, kaip apibrėžta Direktyvoje 2002/87/EB, ï įtraukiamos į konsoliduotą priežiūrą Ö 133 straipsnyje
ir šio straipsnio 1 dalyje Õ šio straipsnio 1-4 dalyse nurodytais atvejais ir taikant
juose nurodytus metodus. ê 2002/87/EB 29
str. 8 dalis (pritaikytas) 135 straipsnis Finansų kontroliuojančiųjų
(holdingo) bendrovių vadovybė Valstybės narės reikalauja, kad
finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės veiklai
veiksmingai vadovautų geros reputacijos asmenys, turintys pakankamai
patirties tokioms pareigoms vykdyti. ò nauja 136 straipsnis 1. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad bet kuri kredito įstaiga, neatitinkanti šios
direktyvos reikalavimų, anksti imtųsi būtinų veiksmų
ar priemonių, kad ištaisytų šią situaciją. Šiais tikslais
kompetentingų institucijų turimos priemonės apima šias
priemones: a) įpareigojančias
kredito įstaigas turėti nuosavų lėšų,
viršijančių 75 straipsnyje nurodytą minimalų lygį; b) sutvirtinančias
susitarimus ir strategijas, įdiegtas, siekiant laikytis 22 ir 123
straipsnių; c) reikalaujančias,
kad kredito įstaigos taikytų specialią atidėjimų
politiką ar turto traktavimą nuosavų lėšų
reikalavimų atžvilgiu; d) suvaržančias
arba ribojančias kredito įstaigų veiklą, operacijas ar
tinklą; e) sumažinančias
veiklai, produktams ir sistemoms būdingą riziką, su kuria
susiduria kredito įstaigos. Šios priemonės
priimamos, remiantis V antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsniu. 2. Kompetentingos
institucijos taiko specialų nuosavų lėšų reikalavimą,
viršijantį 75 straipsnyje nurodytą minimalų lygį, bent jau
toms kredito įstaigoms, kurios taiko nepakankamus susitarimus, procesus,
mechanizmus ir strategijas savo rizikos valdymui ir padengimui, jeigu nepanašu,
kad vien tik kitų priemonių taikymas sutvirtintų tuos
susitarimus per tinkamą laikotarpį. ê 2000/12/EB 55
str. 1 dalis (pritaikytas) 137 straipsnis Informacija,
kurią turi teikti mišrią veiklą vykdančios kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės ir jų dukterinės įmonės 1. Tolesnio konsolidavimo
metodų derinimo metu valstybės narės numato, kad tuo atveju, kai
patronuojanti įmonė, kuriai priklauso viena arba kelios kredito
įstaigos, yra mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, kompetentingos institucijos, kurios atsako už
leidimų veiklai išdavimą šioms kredito įstaigoms bei jų
priežiūrą, tiesiogiai arba per dukterines kredito įstaigas
kreipdamosi į mišrią veiklą vykdančią kontroliuojančiąją
(holdingo) bendrovę arba į jos dukterines bendroves, reikalauja, kad
būtų pateikta visa informacija, reikalinga atliekant dukterinių
kredito įstaigų priežiūrą. ê 2000/12/EB 55
str. 2 dalis (pritaikytas) 2. Valstybės narės
numato, kad jų kompetentingos institucijos, pasitelkdamos išorės
inspektorius, gali vietoje patikrinti informaciją, kurią pateikė
mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė arba jai priklausančios dukterinės įmonės.
Jeigu mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė arba viena iš jai priklausančių dukterinių
įmonių yra draudimo įmonė, galima taikyti ir 56 straipsnio 4 dalyje Ö 140 straipsnio
1 dalyje Õ nustatytą
tvarką. Jeigu mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė arba viena iš jai priklausančių
dukterinių įmonių yra ne tos valstybės narės
teritorijoje, kurioje yra dukterinė kredito įstaiga, informacija
vietoje turi būti tikrinama vadovaujantis 56
straipsnio 7 dalyje Ö 140 straipsnio
1 dalyje Õ nustatyta tvarka. ê 2002/87/EB 29
str. 9 dalis (pritaikytas) 138 straipsnis Grupės
vidaus operacijos su mišrią veiklą vykdančiomis
kontroliuojančiomis (holdingo) bendrovėmis 1. Nepažeidžiant šios direktyvos V antraštinės dalies 2 skyriaus 3 Ö 5 Õ skirsnio nuostatų, valstybės narės nustato, kad
tais atvejais, kai vienos ar daugiau kredito įstaigų patronuojanti
įmonė yra mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, kompetentingos institucijos, atsakingos už
minėtųjų kredito įstaigų priežiūrą, vykdo
bendrą kredito įstaigos ir mišrią veiklą vykdančios kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės bei jos dukterinių įmonių
operacijų priežiūrą. 2. Kompetentingos institucijos
reikalauja, kad kredito įstaigos taikytų atitinkamus rizikos valdymo
procesus ir vidaus kontrolės mechanizmus, įskaitant patikimas
atskaitomybės ir apskaitos procedūras, siekdamos nustatyti,
įvertinti, reguliuoti ir kontroliuoti su jų patronuojančia
mišrią veiklą vykdančia kontroliuojančiąja (holdingo) bendrove
ir jos dukterinėmis įmonėmis vykdomas operacijas. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad kredito įstaiga teiktų ataskaitas apie
kiekvieną su minėtomis įmonėmis vykdomą svarbią
operaciją, kitą nei 48 Ö 110 Õ straipsnyje nurodyta
operacija. Kompetentingos institucijos peržiūri taikomas procedūras
ir vykdomas svarbias operacijas. Jeigu grupės vidaus operacijos kelia
grėsmę kredito įstaigos finansinei padėčiai, kompetentinga
institucija, atsakinga už įstaigos priežiūrą, imasi
atitinkamų priemonių. ê 2000/12/EB 56
str. 1–3 dalys (pritaikytas) 139 straipsnis Konsoliduotą
priežiūrą palengvinančios priemonės 1. Valstybės narės imasi
reikalingų priemonių siekdamos garantuoti, kad nebus jokių
teisinių kliūčių, neleidžiančių
įmonėms, kurioms taikoma konsoliduota priežiūra, mišrią
veiklą vykdančioms kontroliuojančiosioms (holdingo)
bendrovėms ir joms priklausančioms dukterinėms įmonėms
arba 52 straipsnio 10 dalyje Ö 127 straipsnio
3 dalyje Õ nurodytoms
dukterinėms įmonėms, laisvai tarpusavyje keistis visa
informacija, reikalinga atlikti priežiūrą, vadovaujantis 52-55 Ö 124–138 Õ ir šiuo
straipsniais. 2. Jeigu patronuojanti įmonė
ir kuri nors iš jai priklausančių dukterinių kredito
įstaigų yra skirtingų valstybių narių teritorijose,
kiekvienos valstybės narės kompetentingos institucijos viena kitai
pateikia visą reikalingą informaciją, kuri gali leisti arba
padėti atlikti konsoliduotą priežiūrą. Jeigu valstybės narės, kurioje yra
patronuojanti įmonė, kompetentingos institucijos pačios
neatlieka konsoliduotos priežiūros vadovaudamosi 53
straipsniu Ö 125 ir 126
straipsniais Õ, šią
priežiūrą atliekančios kompetentingos institucijos gali
paprašyti, kad minėtos priežiūros neatliekančios institucijos iš
patronuojančios įmonės pareikalautų pateikti visą
informaciją, kurios prireikia atliekant konsoliduotą
priežiūrą, ir perduotų šią informaciją jos
prašančioms institucijoms. 3. Valstybės narės
įgalioja savo kompetentingas institucijas keistis 2 dalyje nurodyta
informacija suprasdamos, jog tai jokiu būdu nereiškia, kad rinkdamos ir
kaupdamos informaciją, susijusią su finansų kontroliuojančiosiomis
(holdingo) bendrovėmis, finansų įstaigomis arba papildomas banko paslaugas teikiančiomis įmonėmis,
kompetentingos institucijos turi atskirai atlikti minėtų
institucijų arba įmonių priežiūrą. Valstybės narės taip pat įgalioja
savo kompetentingas institucijas keistis 55 Ö 137 Õ straipsnyje nurodyta
informacija suprasdamos, jog tai jokiu būdu nereiškia, kad rinkdamos ir
kaupdamos informaciją, susijusią su mišrią veiklą
vykdančia kontroliuojančiąja (holdingo) bendrove ir jos
dukterinėmis įmonėmis, kurios nėra kredito įstaigos,
arba su 52 straipsnio 10 dalyje Ö 127 straipsnio
3 dalyje Õ nurodytomis
dukterinėmis įmonėmis, kompetentingos institucijos atlieka
jų priežiūrą. ê 2000/12/EB 56
str. 4–6 dalys (pritaikytas) 140 straipsnis 41. Jeigu
kredito įstaiga, finansų kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė arba mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė kontroliuoja vieną arba kelias dukterines
įmones, kurios yra draudimo įmonės arba kitos investavimo
paslaugas teikiančios įmonės ir kurios turi gauti leidimą
veiklai, kompetentingos institucijos ir institucijos, kurias valstybė
įgaliojo atlikti draudimo įmonių ir investavimo paslaugas
teikiančių įmonių priežiūrą, glaudžiai
bendradarbiauja. Nepažeisdamos savo atitinkamų įsipareigojimų,
šios institucijos teikia viena kitai visą informaciją, kuri gali
palengvinti joms atlikti savo uždavinius ir leidžia atlikti jų
prižiūrimų įmonių veiklos ir bendrosios finansinės
padėties priežiūrą. 52. Informacijai,
gautai atliekant konsoliduotą priežiūrą, ypač bet kokiam
šioje direktyvoje numatytam kompetentingų institucijų keitimuisi
informacija, taikomas 30 straipsnyje Ö V
antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnyje Õ apibūdintas
reikalavimas saugoti profesines paslaptis. 63. Kompetentingos
institucijos, kurios atsako už konsoliduotą priežiūrą, sudaro 52 straipsnyje 2 dalyje Ö 71 straipsnio 2
dalyje Õ nurodytų
finansų kontroliuojančiųjų (holdingo) bendrovių
sąrašus. Šie sąrašai perduodami kitų valstybių narių
kompetentingoms institucijoms ir Komisijai. ê 2000/12/EB 56
str. 7 dalis (pritaikytas) è1 2002/87/EB
29 str. 10 dalis 141 straipsnis 7.Jeigu, taikydamos šią direktyvą, valstybės narės
kompetentingos institucijos konkrečiais atvejais pageidauja patikrinti
informaciją, susijusią su kredito ar finansų įstaiga,
finansų kontroliuojančiąja (holdingo) bendrove, pagalbines banko paslaugas teikiančia įmone, mišrią
veiklą vykdančia kontroliuojančiąja (holdingo) bendrove, 55 Ö 137 Õ straipsnyje arba 52 straipsnio 10 dalyje Ö 127 straipsnio
3 dalyje Õ nurodytomis
dukterinėmis įmonėmis, esančiomis kitos valstybės narės
teritorijoje, jos turi paprašyti tos valstybės narės
kompetentingų institucijų patikrinti informaciją. Tokį
prašymą gavusios institucijos pagal savo kompetenciją patenkina
jį pačios arba leidžia tai padaryti prašymą pateikusioms
institucijoms, auditoriui arba ekspertui.è1 Kompetentinga
institucija, kuri pateikė prašymą, jei nori, gali dalyvauti tikrinimo
procese, kai ji pati nevykdo patikrinimo. ç ê 2000/12/EB 56
str. 8 dalis (pritaikytas) 142 straipsnis 8.Nepažeisdamos savo baudžiamosios teisės nuostatų,
valstybės narės garantuoja, kad nuobaudos ir priemonės, skirtos
pastebėtiems pažeidimams arba jų priežastims pašalinti, gali
būti taikomos finansų kontroliuojančiosioms (holdingo)
bendrovėms ir mišrią veiklą vykdančioms kontroliuojančiosioms
(holdingo) bendrovėms, kurios pažeidžia įstatymus ir kitus
teisės aktus, priimtus įgyvendinant 52-55
Ö 124–141 Õ ir šį
straipsnius, taip pat šių bendrovių vadovams. Kai
kuriais atvejais šioms priemonėms taikyti gali prireikti teismo sprendimo. Kompetentingos institucijos glaudžiai
bendradarbiauja siekdamos užtikrinti, kad Ö tos Õ minėtos nuobaudos ir priemonės duotų
pageidaujamų rezultatų, ypač jeigu finansų kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės arba mišrią veiklą vykdančios kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės centrinė administracija arba pagrindinė
įstaiga nėra įsikūrusios šių bendrovių
pagrindinėse buveinėse. ê 2002/87/EB 29
str. 11 dalis (pritaikytas) è1 2004/xx/EB
3 str. 10 dalis 143 straipsnis Trečiosios
šalies patronuojančios įmonės 1. Jeigu kredito įstaigai, kurios patronuojanti
įmonė yra kredito įstaiga arba finansų kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė, turinti pagrindinę buveinę Ö trečiojoje
šalyje Õ ne Bendrijoje, netaikoma 52
straipsnyje Ö 125 ir 126
straipsniuose Õ nustatyta
konsoliduota priežiūra, kompetentingos institucijos tikrina, ar
trečiosios šalies kompetentingos institucijos vykdo pirmiau nurodytos
kredito įstaigos konsoliduotą priežiūrą, lygiavertę minėtame straipsnyje Ö šioje
direktyvoje Õ nustatytais
principais reglamentuojamai priežiūrai. Patronuojančios įmonės arba bet
kurios iš Bendrijoje leidimą gavusių kontroliuojamų
įmonių prašymu arba savo iniciatyva tikrinimą atlieka
kompetentinga institucija, kuri, taikant šio straipsnio ketvirtąją
Ö 3
dalį Õ, būtų
atsakinga už konsoliduotą priežiūrą. Minėtoji kompetentinga
institucija konsultuojasi su kitomis susijusiomis kompetentingomis
institucijomis. 2. è1 Komisija
gali pareikalauti, kad Europos bankininkystės komitetas ç pateiktų
bendrus nurodymus dėl to, ar trečiųjų šalių kompetentingų
institucijų konsoliduotos priežiūros priemonėmis galima
įgyvendinti šiame skyriuje nustatytus konsoliduotos priežiūros
tikslus, susijusius su kredito įstaigomis, kurių patronuojančios
įmonės pagrindinė buveinė yra Ö trečiojoje
šalyje Õ ne Bendrijoje. Komitetas nuolat peržiūri visus
tokius nurodymus ir atsižvelgia į visus minėtųjų
kompetetingų institucijų vykdomos konsoliduotos priežiūros
pakeitimus. Šio straipsnio Ö 1 dalies Õ antrajame Ö pirmoje Õ pastraipoje
nustatytą tikrinimą atliekanti kompetentinga institucija atsižvelgia
į visus pirmiau minėtus nurodymus. Dėl to, prieš priimdama
sprendimą, ji konsultuojasi su kKomitetu. 3. Jeigu pirmiau nurodyta lygiavertė priežiūra
netaikoma, valstybės narės kredito įstaigoms analogiškai Ö taiko 52 Õ straipsnio šios
direktyvos Ö nuostatas arba
leidžia savo kompetentingoms institucijoms taikyti kitus atitinkamus
priežiūros metodus, kuriais įgyvendinami kredito įstaigų
konsoliduotos priežiūros tikslai. Õ Valstybės
narės taip pat leidžia savo kompetentingoms institucijoms taikyti kitus
atitinkamus priežiūros metodus, kuriais įgyvendinami kredito
įstaigų konsoliduotos priežiūros tikslai. Tokiems Ö priežiūros Õ metodams, Ö pasikonsultavusi
su kitomis susijusiomis kompetentingomis institucijomis, Õ turi pritarti
kompetentinga institucija, kuri, pasitarusi su kita
susijusia kompetentinga institucija, būtų atsakinga už
konsoliduotą priežiūrą. Kompetentingos institucijos pirmiausia gali
reikalauti finansų kontroliuojančiajai (holdingo) bendrovei, kurios
pagrindinė buveinė yra Bendrijoje, ir minėtosios finansų kontroliuojančiosios
(holdingo) bendrovės konsoliduotai pozicijai taikyti konsoliduotos
priežiūros nuostatas. Pirmiau nurodyti Ö priežiūros
metodai Õ turi užtikrinti
šiame skyriuje nustatytų konsoliduotos priežiūros tikslų
įgyvendinimą ir apie juos turi būti pranešta kitoms susijusioms
kompetentingoms institucijoms bei Komisijai. ò nauja 2 skirsnis Kompetetingų
institucijų vykdomas informacijos atskleidimas 144 straipsnis 1. Kompetentingos
institucijos atskleidžia šią informaciją: a) įstatymų,
teisės aktų, administracinių taisyklių ir
bendrųjų nurodymų tekstus, priimtus jų valstybėse
narėse riziką ribojančios priežiūros srityje; b) pasirinkimo
ir kompetencijos Bendrijos teisės aktuose taikymą; c) bendruosius
kriterijus ir metodiką, kurią jos naudoja 124 straipsnyje nurodytuose
peržiūros bei įvertinimo procesuose; d) nepažeidžiant
V antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnyje nurodytų nuostatų,
suvestinius statistinius duomenis apie pagrindinius rizikos ribojimo principais
pagrįstos sistemos įdiegimo kiekvienoje valstybėje narėje
aspektus. Pagal pirmą
pastraipą atskleidžiama informacija turi būti pakankama, siekiant
užtikrinti prasmingą skirtingų valstybių narių
kompetentingų institucijų taikomų metodų palyginimą. 5 SKYRIUS KREDITO ĮSTAIGŲ
VYKDOMAS INFORMACIJOS ATSKLEIDIMAS 145 straipsnis 1. Šioje
direktyvoje kredito įstaigos viešai atskleidžia XII priedo 2 dalyje
nurodytą informaciją, vadovaudamosi 146 straipsnio nuostatomis. 2. Vadovaudamosi
2 skyriaus 3 skirsnio 2 ir 3 poskirsniais bei 105 straipsniu, kompetentingos
institucijos pripažįsta XII priedo 3 dalyje nurodytas priemones ir
metodiką su sąlyga, kad kredito įstaigos viešai atskleidžia ten
pateiktą informaciją. 3. Kredito
įstaigos priima oficialią politiką, siekdamos laikytis 1 ir 2
dalyse nurodytų informacijos atskleidimo reikalavimų, bei turėti
savo atskleidžiamos informacijos tinkamumo, įskaitant jos patikrinimą
ir dažnumą, įvertinimo politiką. 146 straipsnis 1. Nepažeisdamos
145 straipsnio, kompetentingos institucijos leidžia kredito įstaigoms
neatskleisti XII priedo 2 dalyje išvardytų vienos ar daugiau informacijos
rūšių, jeigu atitinkama kredito įstaiga laiko, kad taip
atskleista informacija, vadovaujantis XII priedo 1 dalies 1 punkte nurodytu kriterijumi,
neturi būti laikoma esmine. 2. Nepažeisdamos
145 straipsnio kompetentingos institucijos leidžia kredito įstaigoms
neskelbti XII priedo 2 ir 3 dalyse išvardytų atskleidžiamos informacijos
vieno ar daugiau elementų, jeigu atitinkama kredito įstaiga laiko,
kad tokie elementai apimtų informaciją, kuri, atsižvelgiant į
XII priedo 1 dalies 2 punkte nurodytus kriterijus, laikoma nuosavybės
teise priklausančia ar konfidencialia informacija. 3. 2 dalyje
nurodytais išimtiniais atvejais atitinkama kredito įstaiga savo
atskleidžiamoje informacijoje nurodo faktą, kad tam tikri informacijos
elementai yra neatskleidžiami, tokio neatskleidimo priežastį ir paskelbti
bendrą informaciją tuo klausimu, kuriam taikomi informacijos
atskleidimo reikalavimai. 147 straipsnis 1. Kredito
įstaigos paskelbia atskleidžiamą informaciją, kurios reikia
pagal 145 straipsnį, rečiausiai kartą per metus. Atskleidžiama
informacija turi būti paskelbta kiek įmanoma greičiau. 2. Kredito
įstaigos taip pat nusprendžia, ar reikia skelbti informaciją dažniau,
nei numatyta 1 dalyje, atsižvelgiant į XII priedo 1 dalies 4 punkte
nurodytus kriterijus. 148 straipsnis 1. Kompetentingos
institucijos leidžia kredito įstaigoms nuspręsti, koks turi būti
tinkamas būdas, vieta ir tikrinimo priemonės, kad būtų
tinkamai laikomasi 145 straipsnyje nurodytų informacijos atskleidimo
reikalavimų. Tiek, kiek įmanoma, visa atskleidžiama informacija turi
būti pateikiama vienodai ar vienoje vietoje. 2. Gali
būti laikoma, kad lygiavertė kredito įstaigų atskleidžiama
informacija, vadovaujantis apskaitos, kotiravimo ar kitais reikalavimais,
atitinka 145 straipsnį. Jeigu atskleidžiama informacija neįtraukta
į finansines ataskaitas, kredito įstaigos nurodo, kur ją galima
rasti. 149 straipsnis Nepažeisdamos
146–148 straipsnių, valstybės narės įgalioja kompetentingas
institucijas reikalauti, kad kredito įstaigos: a) atskleistų
vieną ar daugiau XII priedo 2 ir 3 dalyse nurodytų informacijos
rūšių; b) dažniau
nei kartą per metus skelbtų vieną ar daugiau atskleidžiamos
informacijos rūšių ir nustatytų galutinius terminus informacijos
skelbimui; c) naudotų
specialias priemones ir vietas informacijos, kitokios nei finansinės
ataskaitos, atskleidimui; d) naudotų
specialias tikrinimo priemones atskleidžiamai informacijai, kuriai netaikomas
įstatymuose numatytas auditas. ê 2004/xx/EB 3
str. 11 dalis ----- ê 2000/12/EB VI ANTRAŠTINĖ DALIS VYKDYMO ĮGALIOJIMAI ê 2000/12/EB 60
str. (pritaikytas) ð naujas 150 straipsnis Techninės
pataisos 1. Nepažeidžiant 34 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje minimos ataskaitos
nuostatų ðpasiūlymo, kurį pagal 62
straipsnį Komisija pateiksï dėl nuosavų lėšų apibrėžimo, vadovaujantis Ö 151
straipsnyje Õ 2 dalyje Ö minima Õ nurodyta tvarka priimamosi šiose techninio pobūdžio
pataisos ð pakeitimai ï: a) patikslinami apibrėžimai, atsižvelgiant į finansų
rinkų pokyčius šios direktyvos taikymo metu; b) patikslinami apibrėžimai, kad visoje
Bendrijoje būtų užtikrintas šios direktyvos taikymo
vienodumas; c) atsižvelgiant į priimtus aktus, taikomus kredito
įstaigoms ir kitoms susijusioms sritims, suderinami terminai ir
suformuluojami apibrėžimai; apibrėžiama 1 straipsnio 14 punkte nurodyta A zona, pateikiamas 1 straipsnio 19 punkte nurodytas «daugiašalių
plėtros bankų» apibrėžimas, d) 2 straipsnyje
pateikto sąrašo pakeitimai e) pakeičiama Ö 9 Õ 5 straipsnyje nustatyto pradinio kapitalo suma, kad
būtų atspindėti ekonominės ir pinigų sričių
pokyčiai; f) atsižvelgiant į finansų rinkų plėtrą,
išplečiamas Ö 23 ir 24 Õ 18 ir 19 straipsniuose nurodytas ir I priede pateikiamas
sąrašas arba pakeičiami tame sąraše vartojami terminai; g) keičiamos sritys, kuriose kompetentingos institucijos
privalo keistis informacija, išvardyta Ö 42 Õ 28 straipsnyje; h) ð 56–67 straipsnių pakeitimai,
siekiant atsižvelgti į Bendrijos teisės aktuose nurodytus apskaitos
standartų ar reikalavimų pokyčius; ï i) pakeičiamias 43 straipsnyje Ö 79 ir 86
straipsniuose Õ nurodytoas Ö pozicijų
klasių sąrašas Õ turto apibrėžimai, kad būtų atsižvelgta
į finansų rinkų plėtrą; j) ð 79 straipsnio 2 dalies c punkte ir 86
straipsnio 4 dalies a punkte nurodyta suma, atsižvelgiant į infliacijos
poveikį; ï k) pakeičiami nebalansinių straipsnių, nurodytų
II ir IV prieduose, sąrašai ir klasifikavimas, jų traktavimas apskaičiuojant koeficientą pagal 42, 43 ir 44
straipsnių bei III priedo nuostatas, ð pagal V antraštinės dalies 2
skyriaus 3 skirsnį nustatant pozicijų vertes ï; l) ð V–XII priedų nuostatų
pakeitimai, siekiant atsižvelgti į finansų rinkų
plėtrą, ypač į naujus finansų produktus arba į
Bendrijos teisės aktuose nustatytų apskaitos standartų ar
reikalavimų pokyčius; ï Ö 2. Komisija
gali priimti šias įgyvendinimo priemones, vadovaudamasi 151 straipsnyje
numatyta tvarka. Õ a) ðnustatyti 124 straipsnio 5 dalyje
nurodytų staigių ir netikėtų palūkanų normų
pokyčių dydį; ï b) laikinai sumažinti minimalusų koeficientas,
Ö nuosavų
lėšų lygį, nurodytą Õ nurodytas 47 Ö 75 Õ straipsnyje, arba rizika Ö rizikos
koeficientus, nurodytus Õ apibūdinta 43 straipsnyje
Ö V
antraštinės dalies 2 skyriaus 3 skirsnyje Õ, kad būtų
atsižvelgta į konkrečias aplinkybes; c) ð nepažeidžiant 119 straipsnyje nurodytos
ataskaitos ï, paaiškinamosti 49 straipsnio 5-10
dalyse Ö 111 straipsnio
4 dalyje, 113, 115 ir 116 straipsniuose Õ numatytoas
išimtyis; d) ð patikslinti pagrindinius aspektus, apie
kuriuos turi būti atskleidžiami suvestiniai statistiniai duomenys pagal
144 straipsnio 1 dalies d punktą ï; e) ð patikslinti 114 straipsnyje numatyto
informacijos atskleidimo formatą, struktūrą, turinį ir
metinio paskelbimo datą; ï ê 2004/xx/EB 3
str. 12 dalis (pritaikytas) 151 straipsnis 1. Komisijai padeda Europos
bankininkystės komitetas, įsteigtas Komisijos sprendimu 2004/10/EB
(toliau – Komitetas), kuris sudarytas iš valstybių
narių atstovų ir jam pirmininkauja Komisijos atstovas. 2. Kai daroma nuoroda į šiąį
Ö straipsnį Õ straipsnio dalį, taikoma Sprendimo 1999/468/EB 5
straipsnyje nurodyta „komitologijos“ procedūra, atsižvelgiant į jo 7
straipsnio 3 dalį ir 8 straipsnį. Laikotarpis, nurodytas Sprendimo 1999/468/EB 5
straipsnio 6 dalyje, yra trys mėnesiai. ê 2000/12/EB VII ANTRAŠTINĖ DALIS PEREINAMOSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 1 SKYRIUS PEREINAMOSIOS NUOSTATOS ê 2000/12/EB 60
str. 2 dalis (pritaikytas) 61 straipsnis Pereinamosios
nuostatos dėl 36 straipsnio Iki 1990 m. sausio 1 d.
Danija, laikydamasi toliau nurodytų apribojimų, gali leisti savo
hipotekos kredito įstaigoms, kurios yra įsteigtos kaip
kooperatyvinės bendrijos arba fondai ir kurios perorganizuotos į
atvirąsias ribotos turtinės atsakomybės bendroves, savo
nuosavoms lėšoms priskirti narių solidariuosius įsipareigojimus,
taip pat 36 straipsnio 1 dalyje nurodytus skolininkų solidariuosius
įsipareigojimus, jeigu pretenzijos šiems skolininkams prilyginamos
minėtiems įsipareigojimams. Būtent: a) skolininkų
solidariųjų įsipareigojimų dalies apskaičiavimo
pagrindą sudaro 35 straipsnio 2 dalies 1 ir 2 punktuose nurodytų
pozicijų suma iš jos atėmus 35 straipsnio 2 dalies 9, 10 ir 11
punktuose nurodytas pozicijas; b) nuo 1991 m.
sausio 1 d. arba, jeigu reorganizuojama vėliau, nuo reorganizavimo dienos
apskaičiavimo pagrindą sudaro maksimalus apskaičiavimo
pagrindas. Apskaičiavimo pagrindas negali apimti daugiau kaip maksimalus
pagrindas; c) nuo 1997 m.
sausio 1 d. maksimalus apskaičiavimo pagrindas sumažinamas puse sumos,
gautos iš kiekvienos naujos kapitalo emisijos po minėtos datos, kaip
nurodyta 35 straipsnio 2 dalies 1 punkte; ir d) maksimali
skolininkų solidariųjų įsipareigojimų suma,
įtraukiama į nuosavas lėšas, negali viršyti šių
apskaičiavimo pagrindo dydžių: 50 %
1991 ir 1992 m., 45 %
1993 ir 1994 m., 40 %
1995 ir 1996 m., 35 %
1997 m., 30 %
1998 m., 20 %
1999 m., 10 %
2000 m. ir 0 % po
2001 m. sausio 1 d. ê 2000/12/EB 62 straipsnis Pereinamosios nuostatos dėl 43 straipsnio 1. Iki 2006 m. gruodžio 31 d. valstybių narių kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigoms taikyti 50 % rizikos
koeficientą paskoloms, kurios pagal jų reikalavimus yra visiškai
apdraustos įkeitus įstaigos patalpas ar įvairios paskirties
komercines patalpas, esančias tų valstybių narių, kurios
leidžia taikyti 50 % rizikos koeficientą, teritorijoje, laikantis
šių sąlygų: i) 50 % rizikos koeficientas taikomas tai paskolos
daliai, kuri neviršija dydžio, apskaičiuoto pagal a arba b
papunkčius: a) 50 % atitinkamo turto rinkos vertės. Tuo metu, kai suteikiama paskola, apskaičiuoti turto
rinkos vertę ir atlikti nepriklausomus jo įvertinimus turi du
nepriklausomi vertintojai. Paskola turi būti išduodama pagal mažesnę
iš dviejų nustatytų verčių. Ne rečiau kaip kartą per metus turtą turi
pakartotinai įvertinti vienas vertintojas. Turtą, įkeistą
už paskolas, kurių suma neviršija 1 mln. EUR ir 5 % kredito
įstaigos nuosavų lėšų vertės, vienas vertintojas
pakartotinai įvertina ne rečiau kaip kartą per trejus metus; b) 50 % turto rinkos vertės arba 60 % hipotekos
paskolos vertės priklausomai nuo to, kuris iš šių dydžių yra
mažesnis tose valstybėse narėse, kurios įstatymais ar kitais
teisės aktais yra nustačiusios griežtus kriterijus, pagal kuriuos
vertinamos hipotekos paskolos. Hipotekos paskolos vertę sudaro turto vertė,
kurią nustato turto vertintojas, atlikęs sąžiningą turto
būsimos paklausos rinkoje įvertinimą, kuriame atsižvelgiama
į turto ilgaamžiškumo aspektus, įprastos ir vietos rinkos
sąlygas bei dabartinį ir tinkamą alternatyvų turto
naudojimą. Nustatant hipotekos paskolos vertę neatsižvelgiama į
spekuliacinius elementus. Minėta vertė dokumentuose nurodoma
skaidriai ir aiškiai. Ne rečiau kaip kartą per trejus metus arba tada, kai
turto rinkos vertė sumažėja daugiau kaip 10 %, iš naujo
įvertinama hipotekos paskolos vertė, visų pirma - svarbiausios
prielaidos, susijusios su atitinkamos rinkos plėtra. Abiejuose a ir b papunkčiuose minima «rinkos
vertė» – kaina, už kurią turtas gali būti parduotas pagal
sutartį, reglamentuojamą privatinės teisės, kurią
turtą norintis parduoti pardavėjas ir su juo nesusijęs
pirkėjas sudaro vertės nustatymo dieną, darant prielaidą,
kad turtas yra viešai pateiktas rinkai, kad rinkos sąlygos leidžia
netrukdomai parduoti turtą ir kad atsižvelgiant į turto
pobūdį yra numatytas pakankamas laikotarpis susitarti dėl
kainos; ii) 100 % rizikos koeficientas taikomas tai paskolos daliai,
kuri viršija i punkte nurodytas ribas; iii) savininkas turi pats naudotis tokia nuosavybe arba turi
būti ją išnuomojęs. Pirmos pastraipos nuostatos netrukdo valstybės narės, savo
teritorijoje taikančios didesnį rizikos koeficientą,
kompetentingoms institucijoms leisti laikantis anksčiau aptartų
sąlygų taikyti 50 % rizikos koeficientą šios rūšies
paskoloms tose valstybėse narėse, kurios leidžia naudoti 50 %
rizikos koeficientą. Valstybių narių kompetentingos institucijos gali leisti savo
kredito įstaigoms taikyti 50 % rizikos koeficientą paskoloms,
kurios 2000 m. liepos 21 d. buvo negrąžintos, jei bus laikomasi šioje
straipsnio dalyje išdėstytų sąlygų. Tokiu atveju turtas
įvertinamas pagal anksčiau nurodytus kriterijus ne vėliau kaip
iki 2003 m. liepos 21 d. Paskoloms, išduodamoms iki 2006 m. gruodžio 31 d., iki jų
mokėjimo termino taikomas 50 % rizikos koeficientas, jeigu kredito
įstaiga privalo laikytis sutarties sąlygų. Iki 2006 m. gruodžio 31 d. valstybės narės kompetentingos
institucijos taip pat gali leisti savo kredito įstaigoms taikyti 50 %
rizikos koeficientą paskolų daliai, kuri visiškai ir pagal
kompetentingų institucijų reikalavimus apdrausta Suomijos
gyvenamųjų namų statybos bendrovių, veikiančių
pagal 1991 m. Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių
įstatymą ar vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus,
akcijomis, jeigu laikomasi šioje straipsnio dalyje išdėstytų
nuostatų. Valstybės narės informuoja Komisiją apie tai, kaip jos
pritaikė šios straipsnio dalies nuostatas. 2. Valstybės narės gali taikyti 50 % rizikos
koeficientą turto išperkamosios nuomos sandoriams, sudaromiems iki 2006 m.
gruodžio 31 d., kai jie susiję su turtu, naudojamu verslui, esančiu
toje pačioje valstybėje kaip ir pagrindinė įstaiga ir
reguliuojamu įstatymų nuostatomis, pagal kurias visišką
nuosavybę nuomotojas išlaiko tol, kol nuomininkas pasinaudoja galimybe
jį pirkti. Valstybės narės informuoja Komisiją apie tai,
kaip jos pritaikė šios straipsnio dalies nuostatas. 3. 43 straipsnio 3 dalis netrukdo kompetentingoms institucijoms
pripažinti dvišales novacijos sutartis, sudarytas: –
Belgijoje iki 1996 m. balandžio 23 d., –
Danijoje iki 1996 m. birželio 1 d., –
Vokietijoje iki 1996 m. spalio 30 d., –
Graikijoje iki 1997 m. kovo 27 d., –
Ispanijoje iki 1997 m. sausio 7 d., –
Prancūzijoje iki 1996 m. gegužės 30 d., –
Airijoje iki 1996 m. birželio 27 d., –
Italijoje iki 1996 m. liepos 30 d., –
Liuksemburge iki 1996 m. gegužės 29d. , –
Nyderlanduose iki 1996 m. liepos 1 d., –
Austrijoje iki 1996 m. gruodžio 30 d., –
Portugalijoje iki 1997 m. sausio 15 d., –
Suomijoje iki 1996 m. rugpjūčio 21 d., –
Švedijoje iki 1996 m. birželio 1 d., –
Jungtinėje Karalystėje iki 1996 m.
balandžio 30 d. 63 straipsnis Pereinamosios nuostatos dėl 47 straipsnio 1. Kredito įstaiga, kurios minimalus mokumo koeficientas iki 1991
m. sausio 1 d. nepasiekė 47 straipsnio 1 dalyje nustatytų 8 %,
turi palaipsniui, nuosekliais etapais pasiekti šį lygį. Kredito
įstaiga negali leisti, kad šis koeficientas nukristų žemiau lygio,
kuris buvo prieš pasiekiant šį tikslą. Bet kokie svyravimai turi
būti laikini, o kompetentingoms institucijoms turėtų būti
pranešta apie jų priežastis. ê 2000/12/EB 62
str. 2 ir 3 dalys (pritaikytas) 2. Nuo 1993 m. sausio 1
d. valstybės narės ne ilgiau kaip penkeriems metams gali nustatyti
10 % rizikos koeficientą obligacijoms, apibūdintoms Direktyvos
85/611/EEB 22 straipsnio 4 dalyje, ir taikyti jį kredito įstaigoms,
kada, jų nuomone, tai būtina ir jei būtina, kad būtų
išvengta didelių rinkos veikimo iškraipymų. Apie šias išimtis
pranešama Komisijai. 3. Nuo 1993 m. sausio 1
d. ne ilgiau kaip septynerius metus 47 straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos
Graikijos žemės ūkio bankui. Tačiau jis turi priartėti prie
koeficiento, nurodyto 47 straipsnio 1 dalyje, nuosekliais etapais ir
vadovaudamasis metodika, apibūdinta šio straipsnio 1 dalyje. ê 2000/12/EB (pritaikytas) è1 2004/xx/EB
3 str. 13 dalis 64 straipsnis Pereinamosios
nuostatos dėl 49 straipsnio 1. Jeigu 1993 m. vasario
5 d. kredito įstaigai jau buvo kilusi rizika ar rizikos, kurios viršija 49
straipsnyje nustatytą didelės rizikos ribą arba bendrą
didelės rizikos ribą, kompetentingos institucijos reikalauja, kad atitinkama
kredito įstaiga imtųsi priemonių, kad rizika arba rizikos
neviršytų 49 straipsnyje nustatytų ribų. 2. Proceso, kuriam
vykstant tokia rizika ar rizikos turi pasiekti nustatytas ribas, parengimas,
patvirtinimas ir įgyvendinimas turi būti tokios trukmės, kad
jis, kompetentingų institucijų nuomone, atitiktų saugaus
vadovavimo ir sąžiningos konkurencijos principus. Kompetentingos institucijos informuoja
Komisiją ir è1 Europos bankininkystės komitetą ç apie patvirtintą tokio proceso grafiką. 3. Kredito įstaiga
negali imtis jokių priemonių, dėl kurių 1 dalyje nurodytos
rizikos viršytų nustatytas ribas, buvusias 1993 m. vasario 5 d. 4. Laikotarpis,
taikytinas pagal 2 dalį, baigiasi ne vėliau kaip 2001 m. gruodžio 31
d. Rizikos, kurių mokėjimo terminas yra ilgesnis ir kurių
atžvilgiu skolinanti įstaiga privalo laikytis sutarties sąlygų,
gali būti pratęstos iki mokėjimo termino pabaigos. ê 2000/12/EB 64
str. 5–7 dalys (pritaikytas) è1 2004/xx/EB
3 str. 13 dalis 5. Iki 1998 m. gruodžio
31 d. valstybės narės gali 49 straipsnio 1 dalyje nurodytą
ribą padidinti iki 40 %, o 49 straipsnio 2 dalyje nurodytą
ribą – iki 30 %. Tokiais atvejais, taip pat remiantis 1–4
dalimis vėliausias terminas pasiekti, kad rizika arba rizikos
neviršytų 49 straipsnyje nustatytų ribų, baigiasi 2001 m.
gruodžio 31 d. 6. Išimtinai
kredito įstaigoms, kurių nuosavos lėšos neviršija 7 mln. EUR,
valstybės narės gali 5 dalyje nurodytą terminą
pratęsti penkeriems metams. Valstybės narės, kurios pasinaudoja šioje dalyje numatyta
galimybe, imasi priemonių, kad išvengtų konkurencijos
iškraipymų, ir informuoja apie jas Komisiją bei è1 Europos Bankininkystės
komitetą ç 7. Šio straipsnio
5 ir 6 dalyse nurodytais atvejais rizika gali būti laikoma didele, jeigu
jos vertė lygi 15 % nuosavų lėšų arba
didesnė. ê 2000/12/EB 64
str. 8 dalis (pritaikytas) 8. Iki 2001 m. gruodžio
31 d. valstybės narės gali pakeisti informavimo ne rečiau kaip
du kartus per metus dažnumą informavimo apie didelę riziką dažnumu,
nurodytu 48 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje. ê 2000/12/EB 64
str. 9 dalis 9. Valstybės narės gali visiškai ar iš dalies netaikyti 49
straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostatų kredito įstaigai
tenkančios rizikos, kurią sudaro 62 straipsnio 1 dalyje
apibrėžtos hipotekos paskolos, suteiktos iki 2002 m. sausio 1 d., taip pat
62 straipsnio 2 dalyje apibrėžtiems nuosavybės išperkamosios nuomos
sandoriams, sudarytiems iki 2002 m. sausio 1 d., kurie ir vienu, ir kitu atveju
sudaro iki 50 % atitinkamos nuosavybės vertės. Taip pat vertinamos ir paskolos, panašios į šios dalies pirmoje
pastraipoje nurodytas hipotekos paskolas, jeigu jos apdraustos Suomijos
gyvenamųjų namų statybos bendrovių, veikiančių
pagal 1991 m. Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių
įstatymą ar vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus. ê 2000/12/EB 65
str. (pritaikytas) 65 straipsnis Pereinamosios
nuostatos dėl 51 straipsnio Kredito įstaigos,
kurios 1993 m. sausio 1 d. viršijo 51 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytas
ribas, turi iki 2003 m. sausio 1 d. pradėti jų laikytis. ò nauja 152 straipsnis 1. Kredito
įstaigos, apskaičiuojančios pagal riziką įvertintas
pozicijas, vadovaudamosi 84–89 straipsniais arba naudodamos pažangųjį
vertinimo metodą, kaip nurodyta 105 straipsnyje, kad
apskaičiuotų savo kapitalo reikalavimus operacinei rizikai padengti,
per pirmąjį, antrąjį ir trečiąjį dvylikos
mėnesių laikotarpius po 157 straipsnyje nurodytos datos turi naudoti
nuosavas lėšas, kurios visuomet viršija arba yra lygios 2, 3 ir 4 dalyse
nurodytoms sumoms. 2. Šio
straipsnio 1 dalyje nurodytą pirmąjį dvylikos mėnesių
laikotarpį nuosavų lėšų suma turi sudaryti 95 %
bendros minimalios nuosavų lėšų sumos, kurią kredito
įstaiga privalėtų turėti per šį laikotarpį pagal
Direktyvos 93/6/EEB 4 straipsnį taip, kaip būtų reikalaujama
pagal pastarąją direktyvą ir Direktyvą 2000/12/EB iki šios
direkyvos 157 straipsnyje nurodytos datos. 3. Šio
straipsnio 1 dalyje nurodytą antrąjį dvylikos mėnesių
laikotarpį nuosavų lėšų suma turi sudaryti 90 %
bendros minimalios nuosavų lėšų sumos, kurią kredito
įstaiga privalėtų turėti per šį laikotarpį pagal
Direktyvos 93/6/EEB 4 straipsnį taip, kaip būtų reikalaujama
pagal pastarąją direktyvą ir Direktyvą 2000/12/EB iki šios
direktyvos 157 straipsnyje nurodytos datos. 4. Šio
straipsnio 1 dalyje nurodytą trečiąjį dvylikos
mėnesių laikotarpį nuosavų lėšų suma turi
sudaryti 80 % visos minimalios nuosavų lėšų sumos,
kurią kredito įstaiga privalėtų turėti per šį
laikotarpį pagal Direktyvos 93/6/EEB 4 straipsnį taip, kaip
būtų reikalaujama pagal pastarąją direktyvą ir
Direktyvą 2000/12/EB iki šios direktyvos 157 straipsnyje nurodytos datos. 5. Šio
straipsnio 1–4 dalių reikalavimų laikymasis turi būti paremtas
nuosavų lėšų sumomis, kurios yra visiškai pakoreguotos, kad
atspindėtų skirtumus, apskaičiuojant nuosavas lėšas pagal
Direktyvą 2000/12/EB ir Direktyvą 93/6/EEB, galiojusių iki šios
direktyvos 157 straipsnyje nurodytos datos, ir apskaičiuojant nuosavas
lėšas pagal šią direktyvą, atskirai traktuojant
tikėtiną nuostolį ir netikėtiną nuostolį,
vadovaujantis šios direktyvos 84–89 straipsniais. 6. Šio
straipsnio 1–5 dalių tikslais turi būti taikomi 68–73 straipsniai. 7. Iki 2007
m. gruodžio 31 d. kredito įstaigos gali pakeisti straipsnius, kurie sudaro
V antraštinės dalies 2 skyriaus 3 skirsnyje išdėstytą
standartizuotą metodą, Direktyvos 2000/12/EB 42–46 straipsniais,
galiojusiais iki 157 straipsnyje nurodytos datos. 8. Kai
taikoma 7 dalyje nurodyta pasirinkimo galimybė, Direktyvos 2000/12/EB nuostatų
atžvilgiu galioja šie punktai: a) taikomos
pastarosios direktyvos 42–46 straipsniuose nurodytos nuostatos taip, kaip tai
būtų iki 157 straipsnyje nurodytos datos; b) „pagal
riziką įvertinta vertė“, kaip nurodyta tos direktyvos 42
straipsnio 1 dalyje – tai „pagal riziką įvertintos pozicijos suma“; c) pagal tos
direktyvos 42 straipsnio 2 dalį apskaičiuotos sumos laikomos pagal
riziką įvertintų pozicijų sumomis; d) „kredito
išvestinės finansinės priemonės“ turi būti įtrauktos
į tos direktyvos II priedo ,,didelės rizikos“ straipsnių
sąrašą; e) tos direktyvos
43 straipsnio 3 dalyje nurodytas traktavimas taikomas tos direktyvos IV priede
išvardytoms išvestinėms finansinėms priemonėms, nepriklausomai
nuo to, ar kalbama apie balansinius, ar nebalansinius straipsnius, o sumos,
gaunamos tame priede nurodytu būdu, laikomos pagal riziką
įvertintų pozicijų sumomis. 9. Kai
taikoma 7 dalyje nurodyta pasirinkimo galimybė, pozicijų, kurioms
taikomas standartizuotas metodas, atžvilgiu galioja šie punktai: a) V antraštinės
dalies 2 skyriaus 3 skirsnio 3 poskirsnis, susijęs su kredito rizikos
mažinimo pripažinimu, netaikomas; b) kompetentingos
institucijos gali netaikyti V antraštinės dalies 2 skyriaus 3 skirsnio 4
poskirsnio, susijusio su pakeitimo vertybiniais popieriais traktavimu; b) netaikomos šios
direktyvos XII priedo nuostatos, kuriose išdėstyti informacijos
atskleidimo reikalavimai kredito įstaigoms: i) 2 dalies 4
punkto b papunktis, ii) 2 dalies 6
punktas, iii) 2 dalies 10
punktas. 10. Kai
taikoma 7 dalyje nurodyta pasirinkimo galimybė, kapitalo reikalavimas
operacinei rizikai padengti pagal 75 straipsnio e punktą turi būti
sumažinamas tokia procentine dalimi, kuri atspindėtų kredito
įstaigos pozicijų, kurioms pagal 7 dalyje nurodytą pasirinkimo
galimybę apskaičiuojamos pagal riziką įvertintų
pozicijų sumos, vertės santykį su bendra tos įstaigos
pozicijų verte. 11. Kai
kredito įstaiga apskaičiuoja pagal riziką įvertintų
pozicijų sumas visoms savo pozicijoms pagal 7 dalyje nurodytą
pasirinkimo galimybę, gali būti taikomi Direktyvos 2000/12/EB 48–50
straipsniai, susiję su didelėmis paskolomis, taip, kaip tai
būtų iki 157 straipsnyje nurodytos datos; 12. Kai
taikoma 7 dalyje nurodyta pasirinkimo galimybė, nuorodos į šios
direktyvos 46–52 straipsnius skaitomos kaip nuorodos į Direktyvos
2000/12/EB 42–46 straipsnius taip, kaip tai būtų iki 157 straipsnyje
nurodytos datos. 153 straipsnis Apskaičiuojant
pagal riziką įvertintų pozicijų sumas pozicijoms,
kylančioms iš turto išperkamosios nuomos sandorių dėl biurų
ar kitų komercinės paskirties patalpų, esančių jų
teritorijoje, ir kurios atitinka VI priedo 1 dalies 51 punkte nurodytus
kriterijus, kompetentingos institucijos iki 2012 m. gruodžio 31 d. gali leisti
taikyti 50 % rizikos koeficientą, netaikydamos VI priedo 1 dalies 55
ir 56 punktų. Iki 2010 m. gruodžio
31 d. kompetentingos institucijos, nustatydamos pradelstos pozicijos
užtikrintą dalį VI priedo tikslais, gali pripažinti kitokias
užtikrinimo priemones nei 90–93 straipsniuose nurodytos reikalavimus
atitinkančios užtikrinimo priemonės. 154 straipsnis 1. Reikalavimai,
nurodyti 84 straipsnio 3 ir 4 dalyje, turi būti taikomi nuo 2009 m.
gruodžio 31 d. 2. Iki
2010 m. gruodžio 31 d. pozicijų atžvilgiu svertinis LGD vidurkis visoms
mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms nuosavomis gyvenamosiomis patalpomis
ir kurioms netaikomos centrinės valdžios garantijos, neturi būti
mažesnis nei 10 %. 3. Iki
2017 m. gruodžio 31 d. valstybių narių kompetentingos institucijos
gali netaikyti IRB metodo tam tikroms akcijų pozicijoms, turimoms 2007 m.
gruodžio 31 d. Pozicija, kuriai
netaikoma minėtoji išimtis, turi būti vertinama kaip tos dienos
akcijų skaičius ir bet kokios papildomos akcijos, tiesiogiai
atsirandančios dėl šių akcijų turėjimo, tol, kol jos
nepadidina bendrovėje turimų akcijų procentinės dalies. Jeigu įsigijimas
padidina procentinę tam tikro turimo akcijų paketo dalį,
akcijų paketo perviršiui netaikoma minėta išimtis. Išmtis netaikoma
taip pat ir akcijų paketams, kuriems iš pradžių nebuvo taikyta ši
išimtis, bet kurie buvo parduoti, o po to vėl nupirkti atgal. Akcijų pozicijoms,
kurias apima ši pereinamoji nuostata, turi būti taikomi kapitalo
reikalavimai, apskaičiuoti pagal V antraštinės dalies 2 skyriaus 3
skirsnio 1 poskirsnį. 4. Iki
2011 m. gruodžio 31 d. kiekvienos valstybės narės kompetentingos
institucijos įmonių pozicijoms gali nustatyti pradelstų
dienų skaičių, kurio turi laikytis visos jos jurisdikcijoje
esančios kredito įstaigos pagal VII priedo 4 dalies 44 punkte nurodytą
įsipareigojimų neįvykdymo apibrėžimą tokioms šioje
valstybėje narėje esančioms sandorio šalių pozicijoms. Šis
specialus skaičius patenka į intervalą nuo 90 iki 180
dienų, jeigu tai atitinka vietines sąlygas. Tokių sandorio
šalių, kurios yra kitų valstybių narių teritorijose,
pozicijoms kompetentingos institucijos turi nustatyti pradelstų dienų
skaičių, kuris neviršija atitinkamos valstybės narės
kompetentingos institucijos nustatyto skaičiaus. 5. VII
priedo 4 dalies 66 punkte nurodyto stebėjimo laikotarpio atžvilgiu
valstybės narės gali leisti kredito įstaigoms, kurioms
neišduotas leidimas naudoti savo LGD įverčių arba konvertavimo
veiksnių, turėti atitinkamus duomenis, apimančius dvejų
metų laikotarpį, kai jos įdiegia IRB metodą, tačiau vėliausiai
2007 m. gruodžio 31 d. Iki 2010 m. gruodžio 31 d. apimamas laikotarpis
kiekvienais metais turi būti ilginamas vieneriais metais. 6. VII
priedo 4 dalies 71, 85 ir 94 punktuose nurodyto stebėjimo laikotarpio
atžvilgiu, valstybės narės gali leisti kredito įstaigoms
turėti atitinkamus duomenis, apimančius dvejų metų
laikotarpį, kai jos įdiegia IRB metodą, tačiau
vėliausiai 2007 m. gruodžio 31 d. Iki 2010 m. gruodžio 31 d. apimamas
laikotarpis kiekvienais metais turi būti ilginamas vieneriais metais. 155 straipsnis Iki 2012 m. gruodžio 31 d. valstybės narės
gali taikyti 15 % prekybos ir pardavimų verslo linijai kredito
įstaigose, kurių atitinkamas prekybos ir pardavimų verslo
linijos indikatorius sudaro mažiausiai 50 % visų jų verslo
linijų visų atitinkamų indikatorių pagal X priedo 2 dalies
1–8 punktus. ê 2000/12/EB 2 SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS ò nauja 156 straipsnis Komisija,
bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir atsižvelgdama į
Europos centrinio banko nuomonę, periodiškai stebi, ar ši visa direktyva
kartu su Direktyva [93/6/EEB] turi reikšmingą poveikį ekonominiam
ciklui ir, atsižvelgdama į tą analizę, turi apsvarstyti, ar
pateisinamos bet kokios pataisomojo pobūdžio priemonės. Komisija, remdamasi
ta analize ir atsižvelgdama į Europos centrinio banko požiūrį,
parengia dvimetę ataskaitą ir kartu su bet kokiais tinkamais
pasiūlymais pateikia ją Europos Parlamentui ir Tarybai. 157 straipsnis 1. Valstybės
narės vėliausiai iki 2006 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia
įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie būtini, siekiant laikytis
4, 22, 57, 61, 62, 63, 64, 66, 68–106, 108, 110–115, 117–119, 123–127, 129–132,
133, 136, 144–149, 152–155 straipsnių ir II, III, V–XII priedų. Jos
tuojau pat perduoda Komisijai tų nuostatų tekstus ir tų
nuostatų bei šios direktyvos koreliacijos lentelę. Nepaisydamos 2 dalies,
jos turi taikyti tas nuostatas nuo 2006 m. gruodžio 31 d. Valstybės
narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią
direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Jos taip pat
turi įtraukti teiginį, kad nuorodos, esančios dabartiniuose
įstatymuose ir kituose teisės aktuose, į direktyvą[as],
kurią[as] panaikina ši direktyva, turi būti interpretuojamos kaip
nuorodos į šią direktyvą. Valstybės narės turi
nuspręsti, kaip daryti tokią nuorodą ir kaip suformuluoti tą
teiginį. Valstybės
narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų
pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus. 2. Valstybės
narės vėliausiai 2007 m. gruodžio 31 d. ir ne anksčiau turi
taikyti įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie būtini, siekiant
laikytis 87 straipsnio 9 dalies ir 105 straipsnio. ê 2000/12/EB 66
str. (pritaikytas) 66 straipsnis Komisijos
informavimas Valstybės narės pateikia Komisijai
šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių Ö nacionalinės
teisės aktų Õ įstatymų ir kitų teisės aktų
nuostatų tekstus. ê 2000/12/EB 67
str. (pritaikytas) 158 straipsnis 1. Direktyvos
73/183/EEB, 77/780/EEB, 89/299/EEB, 89/646/EEB, 89/647/EEB, 92/30/EEB ir
92/121/EEB, Direktyva 2000/12/EB iš dalies
pakeistosa V Ö XV Õ priedo A dalyje
išvardytomis direktyvomis, yra panaikinamosa, nepažeidžiant valstybių narių
įsipareigojimų dėl galutinių minėtų
direktyvų perkėlimo terminų, nurodytų V Ö XV Õ priedo B dalyje. 2. Nuorodos į panaikintas direktyvas
laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos, vadovaujantis VI Ö XVI Õ priede pateikta
straipsnių koreliacijos lentele. ê 2000/12/EB 68
str. (pritaikytas) 159 straipsnis Įgyvendinimas Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą
dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų
Ö Sąjungos Õ oficialiajame
leidinyje. ê2000/12/EB 69 str. (pritaikytas) 160 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms
narėms. Priimta Briuselyje, [...]. Europos
Parlamento vardu Pirmininkas Tarybos
vardu Pirmininkas ê 2000/12/EB I PRIEDAS VEIKLOS
RŪŠIŲ, KURIOMS TAIKOMAS ABIPUSIO PRIPAŽINIMO PRINCIPAS, SĄRAŠAS 1. Indėlių ir kitų
grąžintinų lėšų priėmimas 2. Skolinimas, įskaitant,
be kitų dalykų: vartojimo kreditą, hipotekos
kreditą, faktoringo operacijas (su atgręžtinio reikalavimo teise arba
be jos), komercinių sandorių finansavimą (įskaitant
teisės į turtą perėmimą).[33] 3. Finansinė išperkamoji nuoma 4. Pinigų pervedimo paslaugos 5. Mokėjimo priemonių (pvz., kredito
kortelių, kelionių čekių ir banko čekių)
išdavimas ir tvarkymas 6. Garantijos ir įsipareigojimai 7. Prekyba savo arba klientų
sąskaita: a) pinigų rinkos priemonės
(čekiai, vekseliai, indėlio pažymėjimai ir kt.) b) užsienio valiuta; c) finansiniai ateities ir
pasirinktiniai sandoriai; d) valiutos keitimo ir
palūkanų normos priemonės; e) perleidžiamieji vertybiniai
popieriai 8. Dalyvavimas išleidžiant vertybinius
popierius ir su jų išleidimu susijusių paslaugų teikimas 9. Įmonių konsultavimas kapitalo
struktūros, verslo strategijos ir su tuo susijusiais klausimais, taip pat
su įmonių susijungimais ir pirkimais susijusios paslaugos 10. Finansų maklerio paslaugos 11. Portfelio valdymas ir konsultavimas 12. Vertybinių popierių saugojimas
ir tvarkymas 13. Informacijos apie kreditavimą
paslaugos 14. Saugojimo saugyklose, seifuose paslaugos ê 2004/39/EB 68
str. (pritaikytas) 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir
Tarybos Direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių
rinkų[34] I priedo A ir B skirsniuose numatytoms paslaugoms ir veiklai, kai
kalbama apie finansines priemones, numatytas tos direktyvos I priedo C
skirsnyje, pagal šią direktyvą taikoma tarpusavio pripažinimo
nuostata. ê 2000/12/EB II PRIEDAS ê 2000/12/EB
(pritaikytas) ð naujas NEBALANSINIŲ
STRAIPSNIŲ KLASIFIKAVIMAS Didelė rizika: –
Garantijos, pasižyminčios kreditus
atstojančiomis savybėmis, –
ð Kredito išvestinės finansinės
priemonėsï –
Akceptuoti vekseliai, –
Patvirtinti vekseliai, kuriuose nėra
įrašytas kitos kredito įstaigos pavadinimas, –
Sandoriai su atgręžtinį reikalavimą
turinčiais vekseliais, –
Neatšaukiamieji rezerviniai akredityvai, turintys
paskolas atstojančių savybių, –
Turtas, įsigytas pagal vienakrypčio
išankstinių pirkimo sandorių sutartis, –
Išankstiniai sandoriai dėl indėlių, –
Nevisiškai apmokėtų akcijų ir
vertybinių popierių neapmokėtoji dalis, –
ð Turto pardavimo ir atpirkimo sandoriai,
apibūdinti Direktyvos 86/635/EEB 12 straipsnio 3 ir 5 dalyse, ï –
Kiti straipsniai, kuriems priskiriama didelė
rizika. Vidutinė rizika: –
Išduoti ir patvirtini dokumentiniai akredityvai
(taip pat žr. vidutinė arba maža rizika), –
Laidavimai ir nuostolių padengimo garantijos
(įskaitant paraiškas konkursams, sutartinių įsipareigojimų
vykdymą, garantinius raštus dėl muitų ir mokesčių
mokėjimo) ir garantijos, neturinčios paskolas atstojančių
požymių, –
Turto
pardavimo ir atpirkimo sandoriai, apibūdinti Direktyvos 86/635/EEB 12
straipsnio 3 ir 5 dalyse, –
Neatšaukiamieji rezerviniai akredityvai,
nepasižymintys paskolas atstojančiomis savybėmis, –
Nepanaudotos kredito galimybės (susitarimai
dėl paskolų, vertybinių popierių pirkimo, garantijų
suteikimo ar akceptavimo priemonių), kurių pradinis terminas yra
daugiau kaip vieneri metai, –
Trumpalaikių skolinimosi eurovekselių
rinkoje galimybės (NIF) ir vidutinės trukmės skolinimosi
euroobligacijų rinkoje galimybės (RUF), –
Kiti vidutinės rizikos straipsniai ð ir kaip pranešta Komisijai ï. Vidutinė arba maža rizika: –
Dokumentiniai akredityvai, kuriuose užtikrinimo
priemonė yra pagrindinis krovinys ir kiti savaime pasibaigiantys
sandoriai, –
ð Nepanaudotos kredito galimybės
(susitarimai dėl paskolų, vertybinių popierių pirkimo,
garantijų suteikimo ar akceptavimo priemonių), kurių pradinis
terminas – vieneri metai arba mažiau, kurių negalima bet kuriuo metu be
išankstinio pranešimo besąlygiškai atšaukti arba kurios iš esmės
nenumato automatinio atšaukimo dėl paskolos gavėjo kreditingumo
pablogėjimo, ï –
Kiti vidutinės arba mažos rizikos straipsniai ð ir kaip pranešta Komisijai ï. Maža rizika: –
Nepanaudotos
kredito galimybės (susitarimai dėl paskolų, vertybinių
popierių pirkimo, garantijų suteikimo ar akceptavimo priemonių),
kurių pradinis terminas – vieneri metai arba mažiau, kurias galima bet
kuriuo metu be išankstinio pranešimo besąlygiškai atšaukti,ð Nepanaudotos kredito galimybės
(susitarimai dėl paskolų, vertybinių popierių pirkimo,
garantijų suteikimo ar akceptavimo priemonių), kurių pradinis
terminas – vieneri metai arba mažiau, kurias galima bet kuriuo metu be
išankstinio pranešimo besąlygiškai atšaukti arba kurios iš esmės
nenumato automatinio atšaukimo dėl paskolos gavėjo kreditingumo
pablogėjimo. Mažmeninių kreditų linijas galima laikyti
besąlygiškai atšaukiamomis, jei pagal sąlygas kredito įstaiga
gali jas visiškai atšaukti tiek, kiek leidžia vartotojų apsaugos ir
susiję teisės aktai; ï –
Kiti mažos rizikos straipsniai ð ir kaip pranešta Komisijai ï. Valstybės narės įsipareigoja informuoti Komisiją iš
karto, kai tik nutaria įrašyti naują nebalansinį straipsnį
į kurią nors iš minėtų rizikos kategorijų. Kai bus
baigta 59 straipsnyje nurodyta procedūra, šie įsipareigojimai bus
galutinai suskirstyti į kategorijas Bendrijos mastu. ê 2000/12/EB III PRIEDAS ê 2000/12/EB (pritaikytas) ð naujas NEBALANSINIŲ
STRAIPSNIŲð IŠVESTINIŲ FINANSINIŲ
PRIEMONIŲ ïTRAKTAVIMAS 1. METODO PARINKIMAS Kompetentingoms institucijoms pritarus,
kredito įstaigos gali pasirinkti vieną iš dviejų Ö šiame
priede Õ toliau pateikiamų metodų rizikai, susijusiai su IV priedo 1 ir 2 punktuose
išvardytaisų sandoriaisų ð pozicijų vertei nustatytiï įvertinti. Kredito įstaigos,
kurios turi laikytis Direktyvos 93/6/EEB[35]
6 straipsnio 1 dalies Ö 33 straipsnio 1
ir 2 dalių Õ, turi taikyti Ö šiame
priede Õ toliau nurodytą 1 metodą. Sutarčių,
nurodytų IV priedo 3 punkte, rizikai įvertinti
ð pozicijų vertei nustatyti ï kredito įstaigos taiko Ö šiame
priede Õ toliau nurodytą 1 metodą. ò nauja Sandoriams, kuriais
prekiaujama pripažintose biržose, ir užsienio valiutos keitimo sandoriams
(išskyrus sandorius dėl aukso), kurių pradinis terminas yra 14
kalendorinių dienų ar mažiau, netaikomi šiame priede nurodyti metodai
ir jiems priskiriama nulinė pozicijos vertė. Kompetentingos
institucijos gali leisti netaikyti šiame priede išdėstytų metodų
ir priskirti nulinę pozicijos vertę nebiržiniams sandoriams,
kurių kliringą atlieka kliringo rūmai, jeigu šie atlieka
teisėtos sandorio šalies vaidmenį ir jeigu visi dalyviai
kiekvieną dieną visiškai apdraudžia pateiktą poziciją,
tokiu būdu apsaugodami tiek esančią, tiek galimą ateities
poziciją. Pateikta užtikrinimo
priemonė privalo: a) atitikti
0 % rizikos koeficiento reikalavimą arba b) būti
grynųjų pinigų indėliai, laikomi skolinančioje
įstaigoje, arba c) būti
indėlio pažymėjimai ar panašios pastarosios įstaigos išleistos
ir jai pateiktos priemonės. Kompetentingos
institucijos privalo užsitikrinti, kad nėra rizikos, jog kliringo
rūmų pozicija viršys pateiktos užtikrinimo priemonės rinkos
vertę. ê 2000/12/EB (pritaikytas) 2. METODAI 1 metodas : įvertinimas pagal rinkos
vertę a etapas: remiantis sandorių
rinkos verte apskaičiuojama visų sandorių, kurių vertė
teigiama, einamoji atkuriamoji vertė (įvertinama pagal rinkos
vertę). b etapas: potenciali būsima
kredito rizika[36],
Ö išskyrus vienos
valiutos kintančio kurso ar kintančios palūkanų normos
apsikeitimo sandorius, kai skaičiuojamos tik sandorių pakeitimo
išlaidos, Õ apskaičiuojama
sąlygines pagrindines sumas arba bazines vertes dauginant iš šių Ö 1
lentelėje pateiktų Õ procentų: 1 LENTELĖ[37][38] Terminas iki sandorio galiojimo[39] || Palūkanų normų sandoriai || Užsienio valiutos keitimo sandoriai ir sandoriai dėl aukso || Sandoriai dėl nuosavybės vertybinių popierių || Sandoriai dėl brangiųjų metalų, išskyrus auksą || Sandoriai dėl biržos prekių, išskyrus brangiuosius metalus Iki 1 metų || 0 % || 1 % || 6 % || 7 % || 10 % Nuo 1 iki 5 metų || 0,5 % || 5 % || 8 % || 7 % || 12 % Daugiau kaip 5 metai || 1,5 % || 7,5 % || 10 % || 8 % || 15 % Galimą ateities poziciją
apskaičiuojant pagal b etapą, kompetentingos institucijos gali leisti
kredito įstaigoms iki 2006 m. gruodžio 31 d. taikyti ne 1 lentelėje,
o toliau nurodytus procentus, jeigu įstaigos, vertindamos IV priedo 3
punkto b ir c papunkčiuose nurodytus sandorius, pasinaudoja Direktyvos 93/6/EEB
11 straipsnio a punkte numatyta galimybe: 1a LENTELĖ Terminas iki sandorio galiojimo pabaigos || Brangieji metalai (išskyrus auksą) || Pagrindiniai metalai || Žemės ūkio produktai (neperdirbti) || Kita, įskaitant energetikos produktus Iki 1 metų || 2 % || 2,5 % || 3 % || 4 % Nuo 1 iki 5 metų || 5 % || 4 % || 5 % || 6 % Daugiau kaip 5 metai || 7,5 % || 8 % || 9 % || 10 % ê 2000/12/EB (pritaikytas) c etapas: sandorių einamosios
atkuriamosios vertės ir potencialios būsimos kredito rizikos suma dauginama iš rizikos koeficientų, kurie taikomi atitinkamoms
sandorio šalims, kaip nurodyta 43 straipsnyje Ö yra rizikos
vertė Õ . ê 2000/12/EB (pritaikytas) 2 metodas : įvertinimas pagal
pradinę riziką a etapas: sąlyginė
pagrindinė kiekvieno sandorio suma dauginama iš Ö 2
lentelėje Õ toliau nurodytų procentų: 2 LENTELĖ Pradinis terminas[40] || Palūkanų normų sandoriai || Užsienio valiutos keitimo sandoriai ir sandoriai dėl aukso Iki 1 metų || 0,5 % || 2 % Nuo 1 iki 2 metų || 1 % || 5 % Pridedama už kiekvienus papildomus metus || 1 % || 3 % ê 2000/12/EB
(pritaikytas) ð naujas b etapas: tokiu būdu
apskaičiuota pradinė rizika dauginama iš
rizikos koeficientų, kurie vadovaujantis 43 straipsniu taikomi
atitinkamoms sandorio šalims ð yra rizikos vertė ï Kompetentingos
institucijos turi užtikrinti, kad taikant 1 ir 2 metodus sąlyginė
suma, į kurią atsižvelgiama, būtų tinkamas kriterijus
vertinti sandoriui būdingą riziką. Pavyzdžiui, jeigu sandoryje
numatomas grynųjų pinigų srautų padidinimas,
sąlyginė suma turi būti pakoreguota taip, kad būtų
atsižvelgta į padidinimo įtaką sandorio rizikos struktūrai. ê 2000/12/EB (pritaikytas) 3. SUTARTINĖ UŽSKAITA (NOVACIJOS
SUTARTYS IR KITOS UŽSKAITOS SUTARTYS) a) Užskaitos rūšys, kurias
kompetentingos institucijos gali pripažinti Šiame Ö skirsnyje Õ 3 punkte sandorio šalis – bet koks subjektas
(įskaitant fizinius asmenis), turintis įgaliojimus sudaryti užskaitos
sutartį. Kompetentingos institucijos gali pripažinti
riziką mažinančiomis sutartimis tokias užskaitos sutartis: i) kredito įstaigos ir kitos
sandorio šalies dvišales novacijos sutartis, pagal kurias priešpriešinės
pretenzijos ir įsipareigojimai automatiškai sujungiami taip, kad pagal
šią sutartį viena gryna pretenzijų ir įsipareigojimų
suma fiksuojama kiekvieną kartą, kai yra taikoma novacija, ir tokiu
būdu sudaroma abi puses įpareigojanti viena nauja sutartis,
panaikinanti visas ankstesniąsias; ii) kitas kredito įstaigos ir
kitos sandorio šalies dvišales užskaitos sutartis. b) Pripažinimo sąlygos Kompetentingos institucijos gali užskaitos
sutartį pripažinti mažinančia riziką tik tokiomis
sąlygomis: i) kredito įstaiga su kita
sandorio šalimi turi būti sudariusi sutartinės užskaitos sutartį,
sukuriančią vieną visus sandorius apimantį teisinį
įsipareigojimą, pagal kurį, jei viena sandorio šalis nevykdo
savo įsipareigojimų dėl neatsiskaitymo, bankroto, likvidavimo ar
kitų panašių aplinkybių, kredito įstaiga galėtų
pateikti savo pretenziją gauti iš kitos sandorio šalies arba įvykdyti
savo įsipareigojimą sumokėti kitai sandorio šaliai tik
grynąją visų atskirų sandorių teigiamų ir
neigiamų verčių pagal rinkos kainą sumą; ii) kredito įstaiga raštu turi
pateikti kompetentingoms institucijoms motyvuotą teisinę išvadą,
kad teisinio užginčijimo atveju atitinkami teismai ir administracinės
institucijos šios dalies i papunktyje nurodytu atveju nuspręstų, jog
kredito įstaigos pretenzijos ir įsipareigojimai būtų tik
dėl grynos sumos, kaip aprašyta i papunktyje, pagal: –
šalies, kurioje įsteigta sandorio šalis,
įstatymus, o jeigu tai susiję su įmonės užsienio filialu –
ir pagal šalies, kurioje veikia filialas, įstatymus; –
įstatymus, reglamentuojančius atskirus
aptariamus sandorius; , ir –
įstatymus, reglamentuojančius bet kokias
sutartis ar susitarimus, būtinus sutartinei užskaitai galioti; iii) kredito įstaiga privalo
nustatyti procedūras, garantuojančias teisinio sutartinės
užskaitos galiojimo kontroliavimą atsižvelgdama į galimus
atitinkamų įstatymų pakeitimus. Jeigu reikia, pasikonsultavusios su kitomis
suinteresuotomis kompetentingomis institucijomis, kompetentingos institucijos
privalo įsitikinti, kad sutartinė užskaita pagal kiekvienos iš
suinteresuotų šalių įstatymus yra teisėta. Jeigu kuri nors
kompetentinga institucija nėra tuo įsitikinusi, sutartinė
užskaitos sutartis nė vienos iš sandorio šalių atžvilgiu
nepripažįstama riziką mažinančia. Kompetentingos institucijos gali priimti
motyvuotas teisines išvadas, pateikiamas pagal sutartinės užskaitos
rūšis. Riziką mažinančia sutartimi negali
būti pripažinta sutartis, kurioje yra nuostata, leidžianti sutartį
vykdančiai šaliai mokėti tik dalį sumos arba iš viso jos
nemokėti sutarties nevykdančiai šaliai, net jeigu nevykdanti šalis
yra grynasis kreditorius. Kompetentingos institucijos gali pripažinti
riziką mažinančiomis sutartinės užskaitos sutartis,
apimančias užsienio valiutos keitimo sandorius, kurių pradinis
terminas yra 14 kalendorinių dienų ar mažiau, pasirašytus pasirinktinius
sandorius ar panašius nebalansinius straipsnius, kuriems netaikomas šis
priedas, kadangi jų kredito rizika yra labai maža arba iš viso
neegzistuoja. Jeigu, priklausomai nuo teigiamos ar neigiamos šių
sutarčių rinkos vertės, jas įtraukus į kitą
užskaitos sutartį, gali padidėti arba sumažėti kapitalo
pakankamumo rodiklis, kompetentingos institucijos privalo įpareigoti savo
kredito įstaigas laikytis nuoseklumo. c) Pripažinimo poveikis i) Novacijos sutartys Vietoje bendrų sumų galima
įvertinti vieną grynąją sumą, nustatytą novacijos
sutartimi. Tuomet, taikant 1 metodą, –
a etape: einamoji atkuriamoji vertė, ir –
b etape: sąlyginės pagrindinės sumos
arba bazinės vertės gali būti apskaičiuojamos,
atsižvelgiant į novacijos sutartį. Taikant 2 metodą, a etape
sąlyginę pagrindinę sumą galima apskaičiuoti
atsižvelgiant į novacijos sutartį; tada turi būti taikomi 2
lentelėje nurodyti procentai. ii) Kitos užskaitos sutartys Taikant 1 metodą: –
a etape sandorių, įtrauktų į
sutartinės užskaitos sutartis, einamosios pakeitimo išlaidos gali
būti apskaičiuotos atsižvelgiant į konkrečias
grynąsias hipotetines pakeitimo išlaidas, kylančias iš sutarties;
jeigu atlikus užskaitą atsiranda grynasis įsipareigojimas kredito
įstaigai, apskaičiuojančiai grynąsias pakeitimo išlaidas,
einamosios pakeitimo išlaidos prilyginamos nuliui, –
b etape visų į užskaitos sutartį
įtrauktų sandorių ateityje galimos kredito rizikos dydis gali
būti sumažintas pagal šią lygtį: PCEred = 0,4 × PCEgross+
0,6× NGR × PCEgross čia: — || PCEred || = || sumažintas ateityje galimos kredito rizikos dydis visoms su tam tikra sandorio šalimi sudarytiems sandoriams, įtrauktiems į teisiškai galiojančią dvišalę užskaitos sutartį — || PCEgross || = || visų su tam tikra sandorio šalimi sudarytų sandorių, įtrauktų į teisiškai galiojančią dvišalę užskaitos sutartį, dydžių, apskaičiuojamų dauginant jų sąlyginę pagrindinę sumą iš 1 lentelėje nurodytų procentų, ateityje galimos kredito rizikos suma — || NGR || = || „grynos ir bendros sumos santykis“: kompetentingos institucijos nusprendžia, kad tai yra: i) atskiras apskaičiavimas: apskaičiuojamas santykis, kurį sudaro visų į teisiškai galiojančią dvišalę užskaitos sutartį, sudarytą su tam tikra sandorio šalimi, įtrauktų sandorių grynosios pakeitimo išlaidos (skaitiklis) ir visų į teisiškai galiojančią dvišalę užskaitos sutartį, sudarytą su šia sandorio šalimi, įtrauktų sandorių bendrosios pakeitimo išlaidos (vardiklis); arba ii) bendras apskaičiavimas: apskaičiuojamas santykis, kurį sudaro grynosios vienos sutarties pakeitimo kita išlaidos, apskaičiuojamos dvišaliu pagrindu visoms sandorio šalims atsižvelgiant į sandorius, įtrauktus į teisiškai galiojančias užskaitos sutartis (skaitiklis), ir bendrosios visų sandorių, įtrauktų į teisiškai galiojančias užskaitos sutartis, pakeitimo išlaidos (vardiklis). Jeigu valstybės narės leidžia kredito įstaigoms pasirinkti vieną iš metodų, toks metodas turi būti taikomas nuosekliai. Ateityje galimą kredito riziką
apskaičiuojant pagal anksčiau nurodytą formulę, identiški
sandoriai, įtraukti į užskaitos sutartį, gali būti laikomi
vienu sandoriu, kurio sąlyginė pagrindinė suma atitinka
grynąsias pajamas. Identiški sandoriai yra išankstiniai užsienio valiutos
keitimo sandoriai ar panašūs sandoriai, kurių sąlyginė
pagrindinė suma atitinka grynųjų pinigų srautus, jeigu
tokių srautų terminas sueina tą pačią lėšų
įskaitymo dieną ir jeigu jų valiuta visiškai ar iš dalies
sutampa. Taikant 2 metodą, a etape: –
identiški sandoriai, įtraukti į užskaitos
sutartį, gali būti laikomi vienu sandoriu, kurio sąlyginė
pagrindinė suma atitinka grynąsias pajamas minėtą
sąlyginę pagrindinę sumą dauginant iš 2 lentelėje
pateiktų procentų, –
visiems kitiems į užskaitos sutartį
įtrauktiems sandoriams taikomas procentas gali būti sumažintas taip,
kaip nurodyta 3 lentelėje: 3 LENTELĖ Pradinis terminas[41] || Palūkanų normų sandoriai || Užsienio valiutos keitimo sandoriai Iki 1 metų || 0,35 % || 1,50 % Nuo 1 iki 2 metų || 0,75 % || 3,75 % Pridedama už kiekvienus papildomus metus || 0,75 % || 2,25 % ê 2000/12/EB IV PRIEDAS ê 2000/12/EB
(pritaikytas) ð naujas NEBALANSINIŲ STRAIPSNIŲ ð IŠVESTINIŲ FINANSINIŲ
PRIEMONIŲ ï RŪŠYS ê 2000/12/EB (pritaikytas) 1. Palūkanų normų sandoriai: a) vienos valiutos palūkanų
normų apsikeitimo sandoriai; b) baziniai apsikeitimo valiutomis
sandoriai; c) išankstiniai palūkanų
normų sandoriai; d) būsimieji palūkanų
normų sandoriai; e) įsigyti palūkanų
normų pasirinktiniai sandoriai; f) kiti panašaus pobūdžio
sandoriai. 2. Užsienio valiutos keitimo sandoriai ir
sandoriai dėl aukso: a) vienos valiutos palūkanų
normų apsikeitimo sandoriai; b) išankstiniai valiutos keitimo
sandoriai; c) valiutos būsimieji sandoriai; d) įsigyti valiutos
pasirinktiniai sandoriai; e) kiti panašaus pobūdžio
sandoriai; f) sandoriai dėl aukso,
panašūs į a–e punktuose numatytus sandorius. 3. Sandoriai, panašūs į 1 dalies a–e
ir 2 dalies a–d punktuose nurodytus sandorius dėl kitų
referentinių punktų ar indeksų, susijusių su: a) nuosavybės vertybiniais
popieriais; b) brangiaisiais metalais (išskyrus
auksą); c) biržos prekėmis, išskyrus
brangiuosius metalus; d) kitais panašaus pobūdžio
sandoriais. b etapas: potenciali būsima
kredito rizika[42]
apskaičiuojama sąlygines pagrindines sumas arba bazines vertes
dauginant iš šių procentų: é ò nauja V–XII PRIEDAI [PRALEISTA] ò nauja XIII PRIEDAS A DALIS PANAIKINAMOS
DIREKTYVOS IR JŲ PAKEITIMAI (minimos 158
straipsnyje) 2000 m. kovo 20 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/12/EB dėl kredito
įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo 2000 m. rugsėjo
18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/28/EB, iš dalies
pakeičianti Direktyvą 2000/12/EB dėl kredito įstaigų
veiklos pradėjimo ir vykdymo 2002 m. gruodžio 16
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/87/EB dėl finansiniam
konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo
įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros, iš
dalies pakeičianti Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 79/267/EEB, 92/49/EEB,
92/96/EEB, 93/6/EEB ir 93/22/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas
98/78/EB ir 2000/12/EB, Tik 29 str. 1 punkto a,
b papunkčius, 29 str. 2 punktą, 29 str. 4 punkto a, b
papunkčius, 29 str. 5 punktą, 29 str. 6 punktą, 29 str. 7 punkto
a, b papunkčius, 29 str. 8 punktą, 29 str. 9 punktą, 29 str. 10
punktą, 29 str. 11 punktą 2004 m. balandžio 21
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių
priemonių rinkų, iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvas
85/611/EEB ir 93/6/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvą 2000/12/EB ir panaikinanti Tarybos direktyvą 93/22/EEB Tik 68 str. 2004 m. balandžio 27
d. Komisijos direktyva 2004/69/EB, iš dalies pakeičianti Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB dėl „daugiašalių
plėtros bankų“ apibrėžimo (Tekstas svarbus EEE) 2004 m. balandžio 21
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl dalinio Tarybos
direktyvų 73/239/EEB, 85/611/EEB, 91/675/EEB, 92/49/EEB, 93/6/EEB ir
94/19/EB bei Direktyvų 98/78/EB, 2000/12/EB, 2001/34/EB, 2002/83/EB ir
2002/87/EB pakeitimo, siekiant sukurti naują finansinių paslaugų
komiteto organizacinę struktūrą. Tik 3 straipsnis NEPANAIKINTI
PAKEITIMAI 2003 m. Stojimo aktas B DALIS GALUTINĖS
ĮGYVENDINIMO DATOS (minimos 158
straipsnyje) Direktyva || || Galutinė įgyvendinimo data Direktyva 2000/12/EB || || ----- Direktyva 2000/28/EB || || 2002 04 27 Direktyva 2002/87/EB || || 2004 08 11 Direktyva 2004/39/EB || || Dar nenustatyta Direktyva 2004/69/EB || || 2004 06 30 Direktyva 2004/xx/EB || || Dar nenustatyta XIV PRIEDAS STRAIPSNIŲ KORELIACIJOS LENTELĖ Ši direktyva || Direktyva 2000/12/EB || Direktyva 2000/28/EB || Direktyva 2001/87/EB || Direktyva 2004/69/EB || Direktyva 2004/xx/EB 1 straipsnis || 2 straipsnio 1 ir 2 dalys || || || || 2 straipsnio 1 dalis || 2 straipsnio 3 dalis 2003 m. Stojimo aktas || || || || 2 straipsnio 2 dalis || 2 straipsnio 4 dalis || || || || 3 straipsnis || 2 straipsnio 5 ir 6 dalys || || || || 3 straipsnio 1 dalies paskutinis sakinys || || || || || 3.2 straipsnis 4 straipsnio 1 dalies 1 punktas || 1 straipsnio 1 dalis || || || || 4 straipsnio 1 dalies 2–5 punktai || || 1 straipsnio 2–5 dalys || || || 4 straipsnio 1 dalies 7–9 punktai || || 1 straipsnio 6–8 dalys || || || 4 straipsnio 1 dalies 10 punktas || || || 29 straipsnio 1 punkto a papunktis || || 4 straipsnio 1 dalies 11–14 punktai || 1 straipsnio 10, 12 ir 13 dalys || || || || 4 straipsnio 1 dalies 21 ir 22 punktai || || || 29 straipsnio 1 punkto b papunktis || || 4.1 straipsnio 23 dalis || 1 straipsnio 23 dalis || || || || 4 straipsnio 1 dalies 45–47 punktai || 1 straipsnio 25–27 dalys || || || || 4 straipsnio 2 dalis || 1 straipsnio 1 dalies antra pastraipa || || || || 5 straipsnis || 3 straipsnis || || || || 6 straipsnis || 4 straipsnis || || || || 7 straipsnis || 8 straipsnis || || || || 8 straipsnis || 9 straipsnis || || || || 9 straipsnio 1 dalis || 5 straipsnio 1 dalis ir 1 straipsnio 11 dalis || || || || 9 straipsnio 2 dalis || 5 straipsnio 2 dalis || || || || 10 straipsnis || 5 straipsnio 3–7 dalys || || || || 11 straipsnis || 6 straipsnis || || || || 12 straipsnis || 7 straipsnis || || || || 13 straipsnis || 10 straipsnis || || || || 14 straipsnis || 11 straipsnis || || || || 15 straipsnio 1 dalis || 12 straipsnis || || || || 15 straipsnio 2 ir 3 dalys || || || 29 straipsnio 2 punktas || || 16 straipsnis || 13 straipsnis || || || || 17 straipsnis || 14 straipsnis || || || || 18 straipsnis || 15 straipsnis || || || || 19 straipsnio 1 dalis || 16 straipsnio 1 dalis || || || || 19 straipsnio 2 dalis || || || 29 straipsnio 3 punktas || || 20 straipsnis || 16 straipsnio 3 dalis || || || || 21 straipsnis || 16 straipsnio 4–6 dalys || || || || 22 straipsnis || 17 straipsnis || || || || 23 straipsnis || 18 straipsnis || || || || 24 straipsnio 1 dalis || 19 straipsnio 1–3 pastraipos || || || || 24 straipsnio 2 dalis || 19 straipsnio 6 pastraipa || || || || 24 straipsnio 3 dalis || 19 straipsnio 4 pastraipa || || || || 25 straipsnio 1–3 dalys || 20 straipsnio 1–3 dalių 1 ir 2 pastraipos || || || || 25 straipsnio 3 dalis || 19 straipsnio 5 pastraipa || || || || 25 straipsnio 4 dalis || 20 straipsnio 3 dalies 3 pastraipa || || || || 26 straipsnis || 20 straipsnio 4–7 dalys || || || || 27 straipsnis || 1 straipsnio 3 dalies paskutinis sakinys || || || || 28 straipsnis || 21 straipsnis || || || || 29 straipsnis || 22 straipsnis || || || || 30 straipsnis || 22 straipsnio 2–4 dalys || || || || 31 straipsnis || 22 straipsnio 5 dalis || || || || 32 straipsnis || 22 straipsnio 6 dalis || || || || 33 straipsnis || 22 straipsnio 7 dalis || || || || 34 straipsnis || 22 straipsnio 8 dalis || || || || 35 straipsnis || 22 straipsnio 9 dalis || || || || 36 straipsnis || 22 straipsnio 10 dalis || || || || 37 straipsnis || 22 straipsnio 11 dalis || || || || 38 straipsnis || 24 straipsnis || || || || 39 straipsnio 1 ir 2 dalys || 25 straipsnis || || || || 39 straipsnio 2 dalis || || || || || 3.8 straipsnis 40 straipsnis || 26 straipsnis || || || || 41 straipsnis || 27 straipsnis || || || || 42 straipsnis || 28 straipsnis || || || || 43 straipsnis || 29 straipsnis || || || || 44 straipsnis || 30 straipsnio 1–3 dalys || || || || 45 straipsnis || 30 straipsnio 4 dalis || || || || 46 straipsnis || 30 straipsnio 3 dalis || || || || 47 straipsnis || 30 straipsnio 5 dalis || || || || 48 straipsnis || 30 straipsnio 6 ir 7 dalys || || || || 49 straipsnis || 30 straipsnio 8 dalis || || || || 50 straipsnis || 30 straipsnio 9 dalies 1 ir 2 punktai || || || || 51 straipsnis || 30 straipsnio 9 dalies 3 punktas || || || || 52 straipsnis || 30 straipsnio 10 dalis || || || || 53 straipsnis || 31 straipsnis || || || || 54 straipsnis || 32 straipsnis || || || || 55 straipsnis || 33 straipsnis || || || || 56 straipsnis || 34 straipsnio 1 dalis || || || || 57 straipsnis || 34 straipsnio 2 dalies 1 punktas 34 straipsnio 1 dalies 2 punkto paskutinis sakinys || || 29 straipsnio 4 punkto a papunktis || || 58 straipsnis || || || 29 straipsnio 4 punkto b papunktis || || 59 straipsnis || || || 29 straipsnio 4 punkto b papunktis || || 60 straipsnis || || || 29 straipsnio 4 punkto b papunktis || || 61 straipsnis || 34 straipsnio 3 ir 4 dalys || || || || 63 straipsnis || 35 straipsnis || || || || 64 straipsnis || 36 straipsnis || || || || 65 straipsnis || 37 straipsnis || || || || 66 straipsnio 1 ir 2 dalys || 38 straipsnio 1 ir 2 dalys || || || || 67 straipsnis || 39 straipsnis || || || || 73 straipsnis || 52 straipsnio 3 dalis || || || || 106 straipsnis || 1 straipsnio 24 punktas || || || || 107 straipsnis || 1 straipsnio 1 punkto 3 pastraipa || || || || 108 straipsnis || 48 straipsnio 1 dalis || || || || 109 straipsnis || 48 straipsnio 4 dalies 1 punktas || || || || 110 straipsnis || 48 straipsnio 2–4 dalių 2 pastraipa || || || || 111 straipsnis || 49 straipsnio 1–5 dalys || || || || 113 straipsnio 1–3 dalys || 49 straipsnio 4, 6 ir 7 dalys || || || || 115 straipsnio 1 ir 2 dalys || 49 straipsnio 8 ir 9 dalys || || || || 116 straipsnis || 49 straipsnio 10 dalis || || || || 117 straipsnis || 49 straipsnio 11 dalis || || || || 118 straipsnis || 50 straipsnis || || || || 120 straipsnis || 51 straipsnio 1, 2, 5 dalys || || || || 121 straipsnis || 51 straipsnio 4 dalis || || || || 122 straipsnio 1 ir 2 dalys || 51 straipsnio 6 dalis || || 29 straipsnio 5 punktas || || 125 straipsnis || 53 straipsnio 1 ir 2 dalys || || || || 126 straipsnis || 53 straipsnio 3 dalis || || || || 128 straipsnis || 53 straipsnio 5 dalis || || || || 133 straipsnio 1 dalis || 54 straipsnio 1 dalis || || 29 straipsnio 7 punkto a papunktis || || 133 straipsnio 2 ir 3 dalys || 54 straipsnio 2 ir 3 dalys || || || || 134 straipsnio 1 dalis || 54 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa || || || || 134 straipsnio 2 dalis || 54 straipsnio 4 dalies antra pastraipa || || || || 135 straipsnis || || || 29 straipsnio 8 punktas || || 137 straipsnis || 55 straipsnio 1 ir 2 dalys || || || || 138 straipsnis || || || 29 straipsnio 9 punktas || || 139 straipsnis || 56 straipsnio 1–3 dalys || || || || 140 straipsnis || 56 straipsnio 4–6 dalys || || || || 141 straipsnis || 56 straipsnio 7 dalis || || 29 straipsnio 10 punktas || || 142 straipsnis || 56 straipsnio 8 dalis || || || || 143 straipsnis || || || 29 straipsnio 11 punktas || || 3.10 straipsnis 150 straipsnis || 60 straipsnio 1 dalis || || || || 151 straipsnis || 60 straipsnio 2 dalis || || || || 3.10 straipsnis 158 straipsnis || 67 straipsnis || || || || 159 straipsnis || 68 straipsnis || || || || 160 straipsnis || 69 straipsnis || || || || I priedas || I priedas || || || || I priedo paskutinis sakinys || || || || 68 straipsnis || II priedas || II priedas || || || || III priedas || III priedas || || || || IV priedas || IV priedas || || || || [1] Bazelio bankininkystės priežiūros
komitetą įsteigė dešimties šalių grupės (G-10)
centrinių bankų valdytojai. Jį sudaro institucijų,
atsakingų už bankų priežiūrą, pagrįstą
riziką ribojančiais principais, atstovai šiose šalyse: Belgija,
Ispanija, Italija, Japonija, JAV, Jungtinė Karalystė, Kanada,
Liuksemburgas, Nyderlandai, Prancūzija, Švedija, Šveicarija ir Vokietija.
Europos Komisija kartu su Europos centriniu banku dalyvauja kaip
stebėtojai. [2] Nors oficialiai industrinių šalių G-10
institucijos susitarė 1988 m. Susitarimą taikyti tarptautiniams
bankams, jis buvo taikomas viso pasaulio bet kokio dydžio ir sudėtingumo
bankams. [3] OL S 167, 2002 8 29. [4] Galima rasti Komisijos tinklalapyje
http://europa.eu.int/comm/internal_market/regcapital/index_en.htm. [5] OL C 157,
1998 5 25, p. 13 Ö […] Õ . [6] 2000 m. sausio 18 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame
leidinyje) Ö […] Õ ir 2000 m. kovo
13 d. Tarybos sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje) Ö […] Õ . [7] OL L 126, 2000 5 26, p.1.
Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [8] OL L 126, 2000 5 26, p.1.
Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [9] OL L 126, 2000 5 26, p.1.
Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [10] OL L 126, 2000 5 26, p.1. Direktyva
su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [11] OL L 126, 2000 5 26, p.1. Direktyva
su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [12] OL L 126, 2000 5 26, p.1. Direktyva
su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [13] OL L 126, 2000 5 26, p.1. Direktyva
su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu. [14] OL L 126, 2004 5 26, p.1. Direktyva su paskutiniais
pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/xx/EB (OL L, […]). [15] OL L 3, 2004 1 7, p. 28. [16] OL L 372, 1986 12 31, p. 1. [17] OL L 193, 1983 7 18, p. 1. Direktyva su paskutiniais
pakeitimais, padarytais Direktyva Ö 2003/51/EB (OL
L 178, 2003 7 17, p. 16). Õ [18] OL L 243, 2002 9 11, p. 1. [19] ÖOL L 184, 1999 7 17,
p. 23. Õ [20] OL L 275, 2000 10 27, p. 39. [21] OL L 141, 1993 6 11, p. 1. [22] OL L 222, 1978 8 14, p. 11. [23] OL L 35, 2003 2 11, p. 1. [24] 1988 m. gruodžio 12 d. Tarybos
direktyva 88/627/EEB dėl informavimo apie biržos prekybos sąrašuose
esančios bendrovės akcijų paketo įsigijimą ar
pardavimą (OL L 348, 1988 12 17, p. 62). [25] OL L 184, 2001 7 6, p. 1. [26] OL L 126, 1984 5 12, p. 20. [27] OL L 222, 1978 8 14, p. 11. Direktyva su paskutiniais
pakeitimais, padarytais Direktyva 1999/60/EB (OL L 62, 1999 6 26, p. 65). [28] OL L 375, 1985 12 31, p. 3. Direktyva su paskutiniais
pakeitimais, padarytais Direktyva 95/26/EB (OL L 168, 1995 7 18, p. 7). [29] Ö OL L 228, 1973
8 16, p. 3. Õ [30] Ö OL L 63, 1979 3
13, p. 1. Õ [31] OL L 330, 1998 12 5, p. 1. [32] 1993 m. gegužės 10 d.
Tarybos direktyva 93/22/EEB dėl investicinių paslaugų
vertybinių popierių srityje (OL L 141, 1993 6 11, p. 27). Direktyva
paskutinį kartą pakeista Direktyva 97/9/EB (OL L 84, 1997 3 26, p.
22). [33] Įskaitant, be
kitų dalykų: vartojimo kreditą, hipotekos kreditą,
faktoringo operacijas (su atgręžtinio reikalavimo teise arba be jos),
komercinių sandorių finansavimą (įskaitant teisės
į turtą perėmimą). [34] OL L 145, 2004 4 30, p. 1 [35] 1993 m. kovo 15 d. Tarybos direktyva
93/6 EEB dėl investicinių įmonių ir kredito
įstaigų kapitalo pakankamumo (OL L 141, 1993 6 11, p. 1). Direktyva
iš dalies pakeista Direktyva 98/33/EB (OL L 204, 1998 7 21, p. 29). [36] Išskyrus vienos valiutos
kintančio kurso ar kintančios palūkanų normos apsikeitimo
sandorius, kai skaičiuojamos tik sandorių pakeitimo išlaidos. [37] Sandoriai, kurie nepriklauso kuriai nors iš penkių
šioje lentelėje nurodytų kategorijų, laikomi prekių
sandoriais, išskyrus sandorius dėl brangiųjų metalų. [38] Sandorių su daugkartiniais pagrindinės sumos
keitimais atveju procentai dauginami iš likusių mokėjimų, kurie
dar turi būti atlikti pagal sandorį, skaičiaus. [39] Sandorių, kurie yra skirti apmokėti esamai
neapmokėtai pozicijai pagal nustatomą atsiskaitymo datą ir
tokiais atvejais, kai sąlygos pakartotinai nustatomos tokiu būdu, kad
tokią konkrečią datą sandorio rinkos vertė
būtų lygi nuliui, laikotarpis, likęs iki sandorio įvykdymo
termino, yra lygus laikotarpiui, likusiam iki kitos sąlygų nustatymo
dienos. Palūkanų normų sandoriams, kurie atitinka šiuos
kriterijus ir iki kurių įvykdymo termino yra likę daugiau kaip
vieneri metai, taikomas procentinis dydis yra ne mažesnis kaip 0,5 %. [40] Palūkanų normų sandorių atveju kredito
įstaigos, kompetentingoms institucijoms sutikus, gali taikyti pradinį
sandorio galiojimo terminą arba terminą iki sandorio galiojimo
pabaigos. [41] Palūkanų normų sandorių atveju kredito
įstaigos, kompetentingoms institucijoms sutikus, gali taikyti pradinį
sandorio galiojimo terminą arba terminą iki sandorio galiojimo
pabaigos. [42] Išskyrus vienos valiutos
kintančio kurso ar kintančios palūkanų normos apsikeitimo
sandorius, kai skaičiuojamos tik sandorių pakeitimo išlaidos. LT || EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA Briuselis, 2004 07 14 KOM(2004) 486 galutinis 2004/0155 (COD)
2004/0159 (COD)
II tomas Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS išdėstančios naujas redakcija 2000
m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB dėl
kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo ir 1993 m. kovo 15
d. Tarybos direktyvą dėl investicinių įmonių ir
kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (pateikta Komisijos)
{SEK(2004) 921} ê 93/6/EEB (pritaikytas) 2004/0159 (COD) Pasiūlymas TARYBOS Ö EUROPOS
PARLAMENTO IR TARYBOS Õ DIREKTYVA dėl investicinių įmonių
ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (išdėstyta naujas redakcija) ÖEUROPOS PARLAMENTAS
IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, Õ atsižvelgdami į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
ypač į jos 57 Ö 47 Õ straipsnio 2
dalį pirmąjį ir trečiąjį
sakinius, atsižvelgdami į Komisijos
pasiūlymą[1], bendradarbiaudama su Europos Parlamentu[2], atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[3], Öatsižvelgdami į
Regionų komiteto nuomonę[4],
Õ Ölaikydamiesi
Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos[5],
Õ kadangi: ònaujas (1)
1993 m. kovo 15 d.
Tarybos direktyva 93/6/EEB dėl investicinių įmonių ir
kredito įstaigų kapitalo pakankamumo[6] buvo kelis kartus iš esmės
keičiama. Kadangi ji turi būti keičiama dar kartą,
reikėtų, siekiant aiškumo, ją išdėstyti naujas redakcija. ê 93/6/EEB 1
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (2)
kadangi
pagrindinis Ö Vienas iš Õ tikslasų,
keliamasų
1993 m. gegužės 10 d. Tarybos
Ö 2004 m. balandžio
21 d. Europos Parlamento ir Tarybos Õ direktyvoje 93/22/EEB dėl investicinių paslaugų
vertybinių popierių srityje[7]
2004/39/EB dėl finansinių priemonių
rinkų, iš dalies keičiančioje Tarybos direktyvas 85/611/EEB,
93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB dėl
kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo[8] bei
panaikinančioje Tarybos direktyvą 93/22/EEB[9] , yra leisti investicinėms įmonėms, kurioms
leidimus veiklai išduoda ir kurias prižiūri buveinės valstybės
narės kompetentingos institucijos, laisvai steigti filialus bei teikti
paslaugas kitose valstybėse narėse;. kadangi mMinėtoje direktyvoje atitinkamai numatyta
derinti taisykles dėl leidimų veiklai suteikimo tokioms
investicinėms įmonėms ir dėl jų verslo priežiūros;. ê 93/6/EEB 2
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (3)
kadangi vVis
dėlto toje direktyvoje nenustatyti nei bendrieji standartai dėl
investicinės įmonės nuosavų lėšų, nei tokių
įmonių pradinio kapitalo dydis; kadangi
direktyvoje taip pat nenustatyta bendra šių įmonių prisiimamos
rizikos valdymo sistema;. kadangi kai kuriose
šios direktyvos nuostatose nurodoma kita Bendrijos iniciatyva, kurios tikslas
būtent ir yra priimti suderintas priemones šiose srityse; ê 93/6/EB 3
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (4)
kadangi priimta nuostata, kad reikia Ö Reikia Õ suderinti tik tas
priemones, kurios būtinos ir kurių pakanka tarpusavyje pripažinti
leidimų veiklai išdavimo ir riziką ribojančios priežiūros
sistemas; kadangi Ö Kad vidaus
finansų rinkos sistemoje būtų įdiegtas tarpusavio
pripažinimo principas, reikėtų nustatyti Õ priemoniųes,
skirtųas investicinių įmonių
nuosavų lėšų apibrėžimui suderinti, priėmimas,
šių įmonių pradinio kapitalo dydžioiui
nustatymasti bei bendrosai sistemosai, reikalingosai investicinių įmonių
prisiimamai rizikai reguliuoti, sukūrimasurti yra esminiai
derinimo aspektai, būtini tam, kad vidaus finansų rinkos sistemoje
būtų įdiegtas tarpusavio pripažinimo principas;. ònaujas (5)
Kadangi valstybės
narės siūlomo veiksmo tikslo negali deramai pasiekti ir todėl
minėtą tikslą dėl to veiksmo masto ir poveikio
būtų lengviau pasiekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali priimti
priemones pagal subsidiarumo principą, nustatytą Sutarties 5
straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą
ši direktyva apsiriboja tuo, kas būtina siekiant šių tikslų, ir
neviršija to, kas būtina šiam tikslui pasiekti. ê 93/6/EEB 4
konstatuojamoji dalis (6)
kadangi rReikia
nustatyti skirtingo dydžio pradinį kapitalą, priklausomai nuo
veiklos, kuria užsiimti investicinėms įmonėms išduotas leidimas,
masto;. ê 93/6/EB 5
konstatuojamoji dalis (7)
kadangi eEgzistuojančioms
investicinėms įmonėms, esant tam tikroms sąlygoms,
turėtų būti leidžiama tęsti savo veiklą net ir tuo
atveju, jeigu jos nevykdo naujoms investicinėms įmonėms
nustatyto minimalaus pradinio kapitalo dydžio reikalavimo;. ê 93/6/EEB 6
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (8)
kadangi
vValstybės narės taip pat gali Ö turėtų
galėti Õ nustatyti
griežtesnes taisykles negu tos, kurios numatytos šioje direktyvoje;. ê 93/6/EB 7
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) kadangi ši direktyva yra
dalis platesnių tarptautinių pastangų, kurių tikslas -
suderinti galiojančias taisykles dėl investicinių
įmonių bei kredito įstaigų (toliau - įstaigos)
priežiūros; ònaujas (9)
Kad vidaus rinka
funkcionuotų sklandžiai, reikalingos ne tik teisinės normos, bet ir
glaudus bei reguliarus valstybių narių kompetentingų
institucijų bendradarbiavimas ir daug didesnis reguliavimo ir
priežiūros praktikos suartėjimas. ê 93/6/EEB 8
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) kadangi bendrieji
pagrindiniai standartai dėl kredito įstaigų nuosavų
lėšų yra pagrindinis vidaus rinkos investicinių paslaugų
sektoriaus bruožas; kadangi nuosavos lėšos tarnaujas įstaigų
tęstinumo užtikrinimui bei investuotojų apsaugai; ònaujas (10)
Kadangi investicinių
įmonių rizika, susijusi su jų prekybos knygoje apskaitoma
veikla, yra tokia pat, kaip kredito įstaigų, tikslinga atitinkamas
Direktyvos 2000/12/EB nuostatas taikyti ir investicinėms
įmonėms. ê 93/6/EEB 9
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ðnaujas (11)
kadangi bendroje
finansų rinkoje įstaigos nepriklausomai nuo to, ar jos yra ð Investicinių įmonių ar
kredito įstaigų (toliau − įstaigos) nuosavos lėšos
gali padėti padengti nuostolius, kuriems padengti nepakanka pelno,
užtikrinti įstaigų veiklos tęstinumą bei apsaugoti
investuotojus. Nuosavos lėšos yra svarbus kriterijus ir kompetentingoms
institucijoms pirmiausia vertinant įstaigų mokumą, taip pat
kitais rizikos ribojimo tikslais. Be to, vidaus rinkoje įstaigos,
nepriklausomai nuo to, ar jos yra investicinės įmonės ar kredito
įstaigos, ï tiesiogiai tarpusavyje konkuruoja. ðTodėl, siekiant sustiprinti Bendrijos
finansų sistemą ir užkirsti kelią konkurencijos iškraipymui,
tikslinga nustatyti bendruosius pagrindinius nuosavų lėšų
standartus. ï ê 93/6/EB 10
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) kadangi todėl
pageidautina užtikrinti vienodą kredito įstaigų bei
investicinių įmonių traktavimą; ònaujas (12)
Dėl to tikslinga remtis
nuosavų lėšų apibrėžimu, pateiktu Direktyvoje 2000/12/EB,
ir numatyti papildomas konkrečias taisykles, kuriomis būtų
atsižvelgta į skirtingą kapitalo reikalavimų, susijusių su
rinkos rizika, apimtį. ê 93/6/EEB 11
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (13)
kadangi kKredito
įstaigoms Ö Direktyva
2000/12/EB Õ 1989 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvoje 89/647/EEB dėl
kredito įstaigų mokumo normatyvo[10]
jau nustatyti bendrieji kredito Ö įvairių
rūšių Õ rizikos
priežiūros ir kontrolės standartai;. ònaujas (14)
Todėl nuostatas
dėl minimalių kapitalo reikalavimų reikėtų svarstyti
kartu su kitomis specifinėmis priemonėmis, kuriomis taip pat derinami
svarbiausi įstaigų priežiūros metodai. ê 93/6/EEB 12
konstatuojamoji dalis (15)
kadangi bBūtina
parengti bendruosius standartus dėl kredito įstaigų prisiimamos
rinkos rizikos bei papildomą sistemą, reikalingą
įstaigų prisiimamos rizikos, pirmiausia rinkos rizikos, o ypač
− pozicijos rizikos, sandorio šalies (atsiskaitymų) rizikos bei
užsienio valiutos kurso rizikos
priežiūrai vykdyti;. ê 93/6/EB 13
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (16)
kadangi bBūtina įvesti Ö numatyti Õ sąvoką
«prekybos knyga», kurią sudaro vertybinių popierių ir kitų
finansinių priemonių, laikomų prekybos tikslais ir kurioms
labiausiai gresia rinkos rizika bei su tam tikromis klientams teikiamomis
finansinėmis paslaugomis susijusi rizika, pozicijos;. ê 93/6/EEB 14 konstatuojamoji
dalis (pritaikytas) (17)
kadangi pageidautina, kad Ö Siekiant
sumažinti administracinę naštą, tenkančią Õ įstaigosoms,
kurių veikla, fiksuojama apskaitoma prekybos knygoje, yra nedidelė
tiek absoliučia, tiek santykine prasme, Ö tokios
įstaigos Õ turėtų galėtųi
taikyti Direktyvą 89/647/EEB Ö [2000/12/EB] Õ , o ne šios
direktyvos I ir II prieduose išdėstytus reikalavimus;. ê 93/6/EB 15
konstatuojamoji dalis (18)
kadangi sSvarbu, kad
valdant atsiskaitymų (pristatymo) riziką būtų atsižvelgiama
į veikiančias sistemas, kurios sukuria pakankamą apsaugą,
sumažinančią tokią riziką;. ê 93/6/EEB 16
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (19)
kadangi bBet kuriuo
atveju įstaigos privalo Ö turėtų Õ laikytis šios
direktyvos nurodymų ir atsižvelgti į užsienio valiutos keitimo kurso
riziką visoje savo veikloje; Ö . Õ kadangi mMažesni
kapitalo reikalavimai turėtų būti nustatyti glaudžiai
tarpusavyje susijusių valiutų pozicijoms, nepriklausomai nuo to, ar
tai patvirtinta statistiškai, arba numatyta teisiškai saistančiose
tarpvyriausybinėse sutartyse, visų pirma
atsižvelgiant į kuriamą Europos pinigų sąjungą;. ê 93/6/EB 17
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (20)
kadangi visose įstaigose vVidaus
sistemos, skirtos palūkanų normųos rizikai valdyti ir kontroliuoti visose Ö įstaigų Õ veiklos srityse, yra
ypač svarbi priemonė šiai rizikai sumažinti; Ö . Õ kadangi kKompetentingos
institucijos privalo Ö turėtų Õ prižiūrėti
tokias sistemas;. ê 93/6/EEB 18
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (21)
kadangi 1992 m. gruodžio 21 d.
Tarybos direktyva 92/121/EEB dėl kredito įstaigų didelių
paskolų valdymo ir kontrolės[11] Ö Kadangi
Direktyva [2000/12/EB] Õ nesiekiama nustatyti Ö nenustato Õ bendrų
taisyklių dėl didelių paskolų
pozicijų valdymo Ö ir
kontrolės Õ tose veiklos
srityse, kurios daugiausia susijusios su rinkos rizika Ö , tikslinga
numatyti tokias taisykles Õ ; kadangi minėtoje
direktyvoje nurodyta kita Bendrijos iniciatyva, kurioje siūloma
patvirtinti metodų, naudojamų šioje srityje, privalomo derinimo
tvarką;. ê 93/6/EEB 19
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) kadangi būtina
priimti bendras taisykles dėl investicinių įmonių
didelių paskolų stebėjimo bei kontrolės; ònaujas (22)
Operacinė rizika yra
reikšminga rizika, su kuria susiduria įstaigos ir kurią reikia
padengti nuosavomis lėšomis. Būtina atsižvelgti į ES
įstaigų įvairovę ir numatyti alternatyvius metodus. ê 93/6/EEB
20−22 konstatuojamosios dalys (pritaikytas) kadangi kredito
įstaigų nuosavų lėšų apibrėžimas jau yra
pateiktas 1989 m. balandžio 17 d. Tarybos direktyvoje 89/299/EEB dėl
kredito įstaigų nuosavų lėšų[12]; kadangi apibūdinant
įstaigų nuosavas lėšas turėtų būti vadovaujamasi
minėtu apibrėžimu; tačiau kadangi yra
priežasčių, dėl kurių šioje direktyvoje pateikiamas
įstaigų nuosavų lėšų apibrėžimas gali skirtis nuo
apibrėžimo, pateikto anksčiau minėtoje direktyvoje, kad būtų
atsižvelgta į specifines tokių įstaigų, kurioms visų
pirma gali iškilti rinkos rizika, vykdomos veiklos ypatybes; ê 93/6/EEB 23
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (23)
kadangi 1992 m. balandžio 6 d. Tarybos direktyvoje
92/30/EEB dėl kredito įstaigų konsoliduotos priežiūros[13]
Ö Direktyvoje
[2000/12/EB] Õ yra nurodytas
konsolidavimo principas; Ö . Õ kadangi jJoje
nėra nustatytų bendrų taisyklių dėl finansų
įstaigų, užsiimančių veikla, kuriai labiausiai gresia
rinkos rizika, konsolidavimo;. kadangi minėtoje
direktyvoje nurodyta kita Bendrijos iniciatyva, kuria siekiama priimti
suderintas priemones šioje srityje; ònaujas (24)
Siekiant užtikrinti
pakankamą grupei priklausančių įstaigų mokumą,
minimalius kapitalo reikalavimus būtina taikyti remiantis tos grupės
konsoliduota finansine padėtimi. Siekiant užtikrinti, kad nuosavos
lėšos būtų tinkamai paskirstytos grupėje ir, kai reikia,
galėtų būti panaudotos investicijoms apsaugoti, minimalius
kapitalo reikalavimus reikėtų taikyti atskiroms grupei
priklausančioms įstaigoms, jei šio tikslo negalima veiksmingai
pasiekti kitaip. ê 93/6/EEB 24
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) (25)
kadangi Direktyva 92/30/EEB Ö [2000/12/EB] Õ netaikoma toms
grupėms, kurias sudaro viena ar daugiau investicinių įmonių
ir kuriose nėra kredito įstaigų;. tačiau kadangi
paaiškėjo, jog pageidautina sukurti Ö Todėl
reikėtų numatyti Õ bendrą
sistemą, kad būtų galima pradėti įvesti
konsoliduotą investicinių įmonių priežiūrą;. ònaujas (26)
Įstaigos
turėtų pasirūpinti, kad turės kapitalo, kuris,
atsižvelgiant į riziką, su kuria jos susiduria arba galėtų
susidurti, bus pakankamo dydžio ir kokybės bei deramai paskirstytas.
Todėl įstaigos turėtų taikyti strategijas ir procesus savo
kapitalo pakankamumui įvertinti ir palaikyti. (27)
Kompetentingos
institucijos turėtų vertinti įstaigų nuosavų
lėšų pakankamumą atsižvelgdamos į riziką, su kuria
susiduria minėtos įstaigos. (28)
Kad vidaus rinka
funkcionuotų veiksmingai, būtinas daug didesnis suderintų
Bendrijos teisės aktų nuostatų įgyvendinimo ir taikymo
suartėjimas. (29)
Dėl tos pačios
priežasties ir siekiant užtikrinti, kad Bendrijos įstaigų,
veikiančių keliose valstybėse narėse, našta netaptų
neproporcinga dėl to, jog atsakomybė už leidimų išdavimą ir
priežiūrą ir toliau tenka atskiros valstybės narės
kompetetingoms institucijoms, būtina, kad šios institucijos
bendradarbiautų daug glaudžiau. Todėl reikėtų stiprinti
konsoliduotą priežiūrą atliekančių institucijų
vaidmenį. (30)
Kad vidaus rinka
funkcionuotų vis veiksmingiau ir kad Bendrijos piliečiams
būtų užtikrintas pakankamas skaidrumas, būtina, kad
kompetetingos institucijos viešai ir taip, kad būtų įmanoma
prasmingai lyginti, praneštų, kaip įgyvendinama ši direktyva. (31)
Siekiant stiprinti rinkos
drausmę ir skatinti įstaigas gerinti savo rinkos strategiją,
rizikos kontrolę ir vidaus valdymo organizavimą, turėtų
būti numatyta, kad įstaigos tinkamai skelbtų informaciją. ê 93/6/EEB 25 konstatuojamoji dalis (pritaikytas) ðnaujas (32)
kadangi retkarčiais gali
prireikti atlikti šioje direktyvoje pateiktų išsamių taisyklių
techninio pobūdžio pakeitimus, kad būtų atsižvelgta į
naujoves investicinių paslaugų srityje; kadangi prireikus Komisija
atitinkamai pasiūlys tokius pakeitimus ð Priemonės, būtinos šiai
direktyvai įgyvendinti, turėtų būti priimamos pagal 1999 m.
birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos
naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką[14]. ï; ê 93/6/EEB 26
konstatuojamoji dalis kadangi
vėlesniame etape Taryba turėtų priimti nuostatas dėl šios
direktyvos suderinimo su technine pažanga, kaip numatyta 1987 m. liepos 13 d.
Tarybos sprendime 87/373/EEB, nustatančiame Komisijai suteiktų
įgyvendinimo įgaliojimų vykdymo tvarką[15];
kadangi tuo pačiu metu Taryba, atsižvelgdama į Komisijos
pasiūlymą, turėtų pati patvirtinti tokius pakeitimus; ê 93/6/EEB 27
konstatuojamoji dalis (pritaikytas) kadangi turėtų
būti numatyta, kad ši direktyva bus peržiūrėta praėjus
trejiems metams po jos įsigaliojimo atsižvelgiant į įgytą
patirtį, poslinkius finansų rinkose bei kontroliuojančių
institucijų tarptautinių forumų darbą; kadangi atliekant
tokią peržiūrą taip pat reikėtų peržiūrėti
sąrašą sričių, kurioms gali prireikti techninio
patikslinimo; ê 93/6/EEB 28
konstatuojamoji dalis kadangi ši
direktyva ir Direktyva 93/22/EEB dėl investicinių paslaugų
vertybinių popierių srityje yra taip glaudžiai susijusios, kad
jų įsigaliojimas skirtingu laiku galėtų pakenkti
konkurencijai, ònaujas (33)
Siekiant išvengti rinkos
trikdymo ir užtikrinti bendro nuosavų lėšų lygio tolygumą,
tikslinga numatyti konkrečias pereinamojo laikotarpio priemones. (34)
Šia direktyva gerbiamos
pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie Europos
Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažįstami kaip
bendri Bendrijos teisės principai. (35)
Pareiga perkelti šią
direktyvą į nacionalinę teisę turėtų būti
apribota tomis nuostatomis, kuriomis iš esmės keičiamos
pirmesnės direktyvos. Pareigą perkelti nepakeistas nuostatas nustato
ankstesnės direktyvos. (36)
Ši direktyva
neturėtų pažeisti valstybių narių pareigų,
susijusių su direktyvų, nurodytų VIII priedo B dalyje,
perkėlimo į nacionalinę teisę terminais. ê 93/6/EEB (pritaikytas) PRIĖMĖ ŠIĄ
DIREKTYVĄ: ÖI SKYRIUS Õ ÖDalykas, taikymo
sritis ir apibrėžimai Õ Ö1 skirsnis Õ ÖDalykas ir taikymo
sritis Õ ê 93/6/EEB (pritaikytas) 1 straipsnis 1. ÖŠi direktyva nustato
investicinėms įmonėms ir kredito įstaigoms taikomus
kapitalo pakankamumo reikalavimus, taip pat jų apskaičiavimo ir
priežiūros, pagrįstos riziką ribojančiais principais,
taisykles. Õ Valstybės
narės šioje direktyvoje išdėstytus reikalavimus taiko 2 straipsnyje
apibūdintoms investicinėms įmonėms bei kredito
įstaigoms. 2. Valstybė narė gali
taikyti papildomus arba griežtesnius reikalavimus toms investicinėms
įmonėms ir kredito įstaigoms, kurioms ji yra išdavusi leidimus
veiklai. ònaujas 2 straipsnis 1. Atsižvelgiant
į šios direktyvos 18, 20, 28 to 32, 34 ir 39 straipsnius, Direktyvos
[2000/12/EB] 68−73 straipsniai mutatis mutandis taikomi
investicinėms įmonėms. Be to, toliau nurodytais
atvejais taikomi Direktyvos [2000/12/EB] 71−73 straipsniai: a) investicinės
įmonės patronuojanti įmonė yra patronuojanti kredito
įstaiga valstybėje narėje; b) kredito
įstaigos patronuojanti įmonė yra patronuojanti investicinė
įmonė valstybėje narėje. Tuo atveju, kai
finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės
dukterinės įmonės yra kredito įstaiga ir investicinė
įmonė, kredito įstaigai taikomi reikalavimai, pagrįsti
finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės konsoliduota
finansine padėtimi. ê 93/6/EEB 7
straipsnio 1 ir 2 dalis (pritaikytas) 7 straipsnis Bendrieji principai 1. Šios
direktyvos 4 ir 5 straipsniuose numatyti kapitalo reikalavimai įstaigoms,
kurios nėra patronuojančios įmonės ar
patronuojančių įmonių dukterinės įmonės, yra
taikomi individualiai. 2. Reikalavimai,
kurie nustatyti šios direktyvos 4 ir 5 straipsniuose: –
visoms
įstaigoms, turinčioms kredito įstaigas, kaip numatyta Direktyvoje
92/30/EEB, investicinėms įmonėms ar kitoms finansų
įstaigoms, kurios yra dukterinės įmonės, arba tokioms įmonėms,
kurios turi tokio subjekto kapitalo dalį, bei –
visoms
įstaigoms, kurių patronuojančios įmonės yra finansinės
kontroliuojančios bendrovės, yra taikomi
konsoliduotai pagal anksčiau nurodytoje direktyvoje bei šio straipsnio
7-14 dalyse išdėstytus metodus. ê 93/6/EEB 7
straipsnio 3 dalis (pritaikytas) è1 2004/xx/EB
1 straipsnis ðnaujas 2. Jeigu kredito įstaiga nepriskiriama šio straipsnio 2 dalyje Ö 1 dalyje Õ nurodytai grupei,
jai taikoma Direktyva 92/30/EEB Ö [2000/12/EB] Õ ir tokie pakeitimai,
laikantis šių nuostatų: –
finansų
holdingo bendrovė tai finansų įstaiga, kurios visos arba beveik
visos dukterinės įmonės yra investicinės firmos arba kitos
finansų įstaigos, iš kurių bent viena yra investicinė
firma, ir kuri nėra mišrią veiklą vykdanti finansų holdingo
bendrovė, apibrėžta 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyvoje 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui
priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir
investicinių firmų papildomos priežiūros[16], –
mišrią veiklą
vykdanti holdingo bendrovė tai patronuojanti įmonė, kitokia nei
finansų holdingo bendrovė arba investicinė firma ar mišrią
veiklą vykdanti finansų holdingo bendrovė, apibrėžta
Direktyvoje 2002/87/EB, kurios bent viena iš dukterinių bendrovių yra
investicinė firma, –
- kompetentingos institucijos yra nacionalinės institucijos, kurioms
pagal įstatymus ar kitus teisės aktus suteikti įgaliojimai
atlikti investicinių įmonių priežiūrą, –
Direktyvos 92/30/EEB 3
straipsnio 5 dalies antra pastraipa netaikoma, ða) visos nuorodos į kredito
įstaigas laikomos nuorodomis į investicines įmones; ï b) kiekviena nuoroda į Ö kitus Õ Direktyvąos
77/780/EEB Ö [2000/12/EB]
straipsnius Õ, pateikta Direktyvos
92/30/EEB Ö [2000/12/EB] Õ 4 Ö 125 Õ straipsnioyje 1 ir 2 dalyse bei 7 Ö 140 Õ straipsnio 5 Ö 2 Õ dalyje, pakeičiama Ö laikoma Õ nuoroda į
Direktyvą 93/22/EEB Ö 2004/39/EB Õ; c) Direktyvos 92/30/EEB Ö [2000/12/EB] Õ 3 Ö 39 Õ straipsnio 9 Ö 3 Õdalyje bei 8 straipsnio 3 dalyje pateiktos nuorodos į è1 Europos
bankininkystės komitetą ç pakeičiamos Ö laikomos Õ nuorodomis į
Tarybą ir Komisiją; d) Ötaikant išlygą
Direktyvos [2000/12/EB] 140 straipsnio 1 daliai, jeigu kredito įstaiga
nepriskiriama grupei, Õ Ö to Õ 7 straipsnio pirmasis sakinys pakeičiamas tokiu
sakiniu: «Tais atvejais, kai investicinė įmonė, finansinėų
kontroliuojantičioji (holdingo)
bendrovė arba mišria veikla užsiimanti kontroliuojantičioji
(holdingo) bendrovė kontroliuoja vieną
arba daugiau dukterinių įmonių, kurios yra draudimo
bendrovės, kompetentingos institucijos bei institucijos, kurioms
patikėta valstybės užduotis vykdyti draudimo įmonių
priežiūrą, glaudžiai tarpusavyje bendradarbiauja». ê 93/6/EEB 7
straipsnio 4 dalis 4. Kompetentingos institucijos, iš kurių reikalaujama arba kurioms
pavesta vykdyti šio straipsnio 3 dalyje nurodytų įstaigų
grupių priežiūrą konsoliduotai tol, kol ši priežiūra bus
vėl derinama, ir tais atvejais, kai leidžia aplinkybės, gali laikinai
nevykdyti šio reikalavimo, jeigu kiekviena tokiai grupei priklausanti
investicinė įmonė: i) nuosavas lėšas apibrėžia taip, kaip nurodyta
šios direktyvos V priedo 9 dalyje; ii) individualiai vykdo šios direktyvos 4 ir 5 straipsniuose
numatytus reikalavimus; iii) sukuria sistemas, reikalingas kapitalo šaltinių bei
visų kitų tai grupei priklausančių finansų
įstaigų finansavimo valdymui bei kontrolei užtikrinti. ê 93/6/EB 7
straipsnio 5 ir 6 dalys (pritaikytas) 5. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad investicinės įmonės,
priklausančios atitinkamai grupei, kuriai netaikomas šio straipsnio 4
dalyje pateiktas reikalavimas, informuotų jas apie riziką,
įskaitant su jų kapitalo šaltiniais bei finansavimu susijusią
riziką, kuri gali pabloginti jų finansinę būklę. Jeigu
kompetentingos institucijos, remdamosi gauta informacija, nusprendžia, jog
minėtų investicinių įmonių finansinė padėtis
nėra pakankamai apsaugota, tuomet jos reikalauja, kad investicinės
įmonės imtųsi priemonių, o prireikus taikytų ir
atitinkamus apribojimus tokių įmonių kapitalo pervedimui tai
grupei priklausančioms įstaigoms. 6. Jeigu kompetentingos
institucijos netaiko šio straipsnio 4 dalyje nurodyto reikalavimo atlikti
konsoliduotą priežiūrą, jos imasi kitų reikiamų priemonių
visos įstaigų grupės, įskaitant ir visų už
valstybės narės ribų esančių įmonių,
rizikai, pirmiausia didelių paskolų rizikai, valdyti. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö2 SKIRSNIS Õ APIBRĖŽIMAI ê 93/6/EEB 2
straipsnio 1 dalis (pritaikytas) ðnaujas 3 straipsnis 1. Šioje direktyvoje ð taikomi šie apibrėžimai: ï a)1. kredito
įstaigos yra Ö − kredito
įstaigos, apibrėžtos Direktyvos [2000/12/EB] 4 straipsnio 1
dalyje; Õ ;visos įstaigos, kurios atitinka apibrėžimą,
pateiktą 1997 m. gruodžio 12 d. Pirmosios Tarybos direktyvos (77/780/EEB)
dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių
su kredito įstaigų veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo[17]
1 straipsnio pirmojoje įtraukoje, ir kurioms taikomi Direktyvoje
89/647/EEB išdėstyti reikalavimai; ê 2004/39/EB 67
straipsnio 2 dalis (pritaikytas) ðnaujas b) investicinės įmonės yra
Ö − Õ visos įstaigos, kurios
atitinka apibrėžimą, pateiktą Ö apibrėžtos
Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalyje Õ Direktyvos 93/22/EEB 1 straipsnio 2 punkte, ir kurioms taikomi toje pačioje
direktyvoje išdėstyti reikalavimai, išskyrus: a)i) kredito
įstaigas; b)ii) vietines
įmones, kurios apibrėžtos Ö šio straipsnio 1
dalies p punkte Õ 20 dalyje, ir c)iii) įmones,
kurioms tik ð leidžiama teikti konsultacijas
investicijų klausimais ir (arba) ï priimati ir perduodati investuotojų pavedimus, nesaugodamosant
jų klientams priklausančių pinigų ar vertybinių
popierių, ir kurios dėl šios priežasties jokiais atvejais negali
turėti piniginių įsipareigojimų savo klientams; ê 93/6/EEB 2
straipsnio 3−4 dalys (pritaikytas) 3. c) įstaigos
yra Ö − Õ kredito
įstaigos ir investicinės įmonės; 4. d) pripažintos
trečiųjų šalių investicinės įmonės yra Ö − Õ tokios
įmonės, Ö kurios atitinka
šias sąlygas: Õ Öi) įmonės Õ, kurioms, jeigu jos
būtų įsteigtos Bendrijoje, būtų taikomas šio straipsnio 2 dalyje pateiktas investicinės
įmonės apibrėžimas; Öii) įmonės,
Õ ir kurioms leidimai veiklai išduoti trečiojoje
šalyje; Öiii) įmonės,
Õ bei kurios privalo laikytis veiklos riziką
ribojančių taisyklių, kompetentingų institucijų
nuomone, savo griežtumu atitinkančių bent jau šioje direktyvoje pateiktas
taisykles; ê 93/6/EEB (pritaikytas) ðnaujas 5. e) finansinės
priemonės yra Ö − Õ Direktyvos 93/22/EEB priedo B skirsnyje išvardytos
priemonės ð visi sandoriai, dėl kurių
viena sandorio šalis įgyja finansinį turtą, o kita −
finansinį įsipareigojimą arba nuosavybės finansinę
priemonę ï; ê 93/6/EEB 2
straipsnio 6 ir 7 dalys (naujas) 6. įstaigos prekybos knygą sudaro: a) savo sąskaita įgytų finansinių priemonių,
biržos prekių ir biržos prekių išvestinių priemonių, kurios
laikomos perparduoti ir (arba) kurias įstaiga įsigyja tikėdamasi
per trumpą laiką gauti pelno dėl jų pirkimo ir pardavimo
kainų realių ir (arba) numatomų skirtumų arba dėl
kitų kainų ar palūkanų normų pasikeitimų,
pozicijos, taip pat finansinių priemonių, biržos prekių ir
biržos prekių išvestinių priemonių pozicijos,
atsirandančios atliekant sandorius savo sąskaita, arba pozicijos, įgyjamos
siekiant nuo rizikos apsaugoti kitus prekybos knygos elementus; b) pozicijos, susijusios su dar neapmokėtais sandoriais,
pristatymais be atsiskaitymo ir nebiržinėmis išvestinėmis
finansinėmis priemonėmis, kurios nurodytos II priedo 1, 2, 3 ir 5
dalyse, II priedo 4 dalyje nurodytos pozicijos, susijusios su atpirkimo
sandoriais ir vertybinių popierių bei biržos prekių, kurių
pagrindą sudaro vertybiniai popieriai arba biržos prekės,
įtrauktos į prekybos knygą, kaip apibrėžta a punkte,
skolinimu, taip pat pozicijos, susijusios su toje pačioje dalyje
apibūdintais atvirkštiniais atpirkimo sandoriais bei vertybinių
popierių ir biržos prekių skolinimosi operacijomis, jeigu tam
pritaria kompetentingos institucijos ir jeigu jos atitinka i, ii, iii ir v arba
iv ir v punktuose pateiktas sąlygas: i) pozicijos kiekvieną dieną įvertinamos pagal
rinkos kainas remiantis II priede nustatyta tvarka; ii) užstatas yra koreguojamas, kad būtų atsižvelgiama
į atitinkamoje sutartyje ar sandoryje naudojamų vertybinių
popierių arba biržos prekių vertės esminius pasikeitimus,
vadovaujantis kompetentingoms institucijoms priimtina taisykle; iii) sutartyje arba sandoryje numatoma, jog įstaigos
pretenzijos yra nedelsiant ir automatiškai tarpusavyje užskaitomos su kitos
sandorio šalies pretenzijomis, jeigu pastaroji nesilaiko
įsipareigojimų; iv) atitinkamą sutartį ar sandorį tarpusavyje sudaro
profesionalai; v) tokios sutartys ir sandoriai apsiriboja patvirtinimu ir tinkamu
jų naudojimu, o dirbtiniai sandoriai, ypač netrumpalaikiai,
neįtraukiami; ir c) tokios pozicijos kaip mokesčiai, komisiniai,
palūkanos, dividendai bei privalomi įnašai, prekiaujant
išvestinėmis finansinėmis priemonėmis biržoje, tiesiogiai
susijusios su prekybos knygos pozicijomis, nurodytomis šios direktyvos II
priedo 6 dalyje. Tam tikros pozicijos įtraukiamos arba neįtraukiamos
į prekybos knygą vadovaujantis objektyviomis procedūromis,
kurioms prireikus priskiriami atitinkamos įstaigos apskaitos standartai, o
šias procedūras bei nuoseklų jų laikymąsi tikrina
kompetentingos institucijos; ê 93/6/EEB 2
straipsnio 7 dalis (pritaikytas) 7. patronuojanti
įmonė, dukterinė įmonė ir finansų įstaiga
yra apibrėžiamos pagal Direktyvos 92/30/EEB 1 straipsnį; ê 93/6/EEB
2 straipsnio 8 dalis (pritaikytas) 8. finansinė
kontroliuojanti bendrovė yra finansų įstaiga, kurios visos
dukterinės įmonės arba didžioji jų dalis yra kredito
įstaigos, investicinės įmonės arba kitos finansų
įstaigos, iš kurių bent viena yra kredito įstaiga arba
investicinė įmonė; ònaujas f) „patronuojanti
investicinė įmonė valstybėje narėje“ –
investicinė įmonė, turinti dukterinę įmonę –
įstaigą arba kitą finansų įstaigą – arba
dalyvaujanti valdant šių subjektų kapitalą ir kuri pati
nėra dukterinė įmonė kitos įstaigos, turinčios
leidimą veiklai toje pačioje valstybėje narėje, arba
finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės,
įsisteigusios toje pačioje valstybėje narėje, ir kurios
kapitalą valdant nedalyvauja jokia kita įstaiga, turinti leidimą
veiklai toje pačioje valstybėje narėje; g) ES
patronuojanti investicinė įmonė – patronuojanti
investicinė įmonė valstybėje narėje, kuri nėra
kitos įstaigos, gavusios leidimą veiklai bet kurioje valstybėje
narėje, arba finansų kontroliuojančiosios (holdingo)
bendrovės, įsisteigusios bet kurioje valstybėje narėje,
dukterinė įmonė ir kurios kapitalą valdant nedalyvauja
jokia kita įstaiga, gavusi leidimą veiklai bet kurioje
valstybėje narėje; ê93/6/EEB 2
straipsnio 9 dalis (pritaikytas) 9. rizikos
koeficientai yra kredito rizikos laipsniai, kurie taikomi atitinkamoms sandorio
šalims pagal Direktyvą 89/647/EEB. Tačiau turtui, kurį sudaro
pretenzijos investicinėms įmonėms arba pripažintoms
trečiosios šalies investicinėms įmonėms, kitoms su šiomis
įmonėmis susijusioms pozicijoms bei pozicijai, atsirandančiai
dėl sandorių su pripažintais kliringo rūmais arba biržomis,
taikomas toks pat rizikos koeficientas, kaip ir koeficientas, nustatytas tam
atvejui, kai atitinkama sandorio šalis yra kredito įstaiga; ê 98/33/EB 3
straipsnio 1 dalis (pritaikytas) 10h) nebiržinės
išvestinės finansinės priemonės − nebalansiniai straipsniai, Ö įtraukti į
Direktyvos [2000/12/EB] IV priedo sąrašą, išskyrus straipsnius,
kuriems pagal tos direktyvos III priedo 2 dalį priskiriama nulinė
rizikos vertė; Õ kuriems pagal Direktyvos 89/647/EEB 6 straipsnio 3 dalies
pirmą pastraipą yra taikomi minėtos direktyvos II priede
išdėstyti metodai; ê 93/6/EEB (pritaikytas) 11.i) reguliuojama
rinka yra Ö − Õ rinka, kuri atitinka Direktyvos 93/22/EEB 1 straipsnio 13 dalyje
pateiktą apibrėžimą Ö apibrėžta
Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 14 dalyje Õ ; ê 93/6/EEB (pritaikytas) 12. pripažįstamos
pozicijos - tai ilgosios ir trumposios turto pozicijos, nurodytos Direktyvos
89/647/EEB 6 straipsnio 1 dalies b punkte, ir investicinių
įmonių arba pripažintų trečiųjų šalių
investicinių įmonių išleistų skolos finansinių
priemonių ilgosios ir trumposios pozicijos. Pripažįstamos pozicijos
taip pat reiškia ilgąsias ir trumpąsias skolos finansinių
priemonių pozicijas, jeigu tokios finansinės priemonės atitinka
šias sąlygas: pirma, jos turi būti įregistruotos bent vienoje
reguliuojamoje valstybės narės rinkoje arba vertybinių
popierių biržoje, esančioje trečiojoje šalyje, jeigu
minėtą biržą pripažįsta atitinkamos valstybės
narės kompetentingos institucijos; antra, atitinkamos įstaigos
nuomone, abi pozicijos turi būti laikomos pakankamai likvidžiomis ir,
atsižvelgiant į emitento mokumo būklę, joms turi būti
nustatytas tam tikras įsipareigojimų neįvykdymo rizikos
laipsnis, kuris atitinka riziką, nustatytą turtui, nurodytam
Direktyvos 89/647/EEB 6 straipsnio 1 dalies b punkte, arba yra už šią
riziką mažesnis; finansinių priemonių įvertinimo
būdą turi atidžiai išanalizuoti kompetentingos institucijos, kurios
atmeta įstaigos sprendimą, jeigu, jų nuomone, su atitinkamomis
finansinėmis priemonėmis susijęs įsipareigojimų
nevykdymo rizikos laipsnis yra per didelis, kad jas būtų galima
priskirti pripažįstamoms pozicijoms. Nepaisant
pirmiau minėtų sąlygų ir iki tolesnio derinimo,
kompetentingos institucijos turi teisę laikyti pripažįstamomis
pozicijomis tas priemones, kurios yra pakankamai likvidžios ir kurioms dėl
atitinkamos emitento mokumo būklės priskiriamas toks įsipareigojimų
nevykdymo rizikos laipsnis, kuris atitinka turto, nurodyto Direktyvos
89/647/EEB 6 straipsnio 1 dalies b punkte, riziką arba yra už ją
mažesnis. Tokio masto įsipareigojimų, susijusių su šiomis
priemonėmis, nevykdymo riziką turi būti nustačiusios mažiausiai
dvi kompetentingų institucijų pripažintos kredito reitingo
agentūros arba tik viena tokia kredito reitingo agentūra, jeigu jokia
kita kompetentingų institucijų pripažinta reitingo agentūra
nėra blogiau įvertinusi minėtų priemonių. Tačiau
kompetentingos institucijos gali nesilaikyti ankstesniame sakinyje numatytos
sąlygos, jeigu jos nusprendžia, kad tai nėra tinkama, pavyzdžiui,
atsižvelgiant į rinkos, emitento arba emisijos ypatybes ar į
kurį nors šių ypatybių derinį. Be to,
kompetentingos institucijos reikalauja, kad įstaigos taikytų
maksimalų rizikos koeficientą, nurodytą šios direktyvos I priedo
14 dalies 1 lentelėje, toms finansinėms priemonėms, kurios
susijusios su ypatinga rizika dėl nepakankamo jų emitento mokumo ar
dėl jų likvidumo. Kiekvienos
valstybės narės kompetentingos institucijos reguliariai pateikia
Tarybai ir Komisijai informaciją apie pripažįstamų pozicijų
įvertinimui naudojamus metodus, ypač apie tuos metodus, kurie
naudojami įvertinti emisijos likvidumą bei emitento mokumą; 13. centrinės
valdžios pozicijos yra Direktyvos 89/647/EEB 6 straipsnio 1 dalies a punkte
nurodytos turto ilgosios ir trumposios pozicijos, taip pat turto pozicijos,
kurioms taikomas 0 % rizikos koeficientas pagal tos pačios direktyvos 7
straipsnį; ê93/6/EEB 2 straipsnio
14 dalis (pritaikytas) 14.j) konvertuojamas
vertybinis popierius yra Ö − Õ toks vertybinis
popierius, kuris, savininko pasirinkimu, gali būti pakeistas į
kitą vertybinį popierių, paprastai į
emitento akcijas; ê 98/31/EB 1
straipsnio 1 dalies b punktas (pritaikytas) 15.k) varantas
− garantija, kuri suteikianti jos turėtojui teisę pirkti
pagrindinius vertybinius popierius už nustatytą kainą iki varanto
galiojimo termino pabaigos Ö ir Õ už ją kurią
galima atsiskaityti pristatant pačius pagrindinius vertybinius popierius
arba sumokant jų vertę atitinkančią grynųjų
pinigų sumą; 16. l) finansavimas
parduodamų atsargų sąskaita − pozicijos, pagal kurias
realios atsargos parduodamos pagal išankstinį sandorį, o finansavimo
kaina įšaldoma iki išankstinio pardavimo sandorio datos; ê 98/31/EB 1
straipsnio 1 dalies c punktas
17.m) atpirkimo
sandoris ir atvirkštinis atpirkimo sandoris − bet koks
sandoris, pagal kurį įstaiga arba įstaigos sandorio šalis
perduoda vertybinius popierius, biržos prekes ar garantuotas teises į
vertybinius popierius ar biržos prekes, jeigu tokią garantiją
suteikia pripažinta birža, turinti teises į minėtus vertybinius
popierius ar biržos prekes, ir pagal kurį įstaiga negali perduoti
arba užstatyti tam tikrų vertybinių popierių arba biržos
prekių daugiau kaip vienai sandorio šaliai vienu metu, įsipareigodama
juos (arba tos pačios rūšies vertybinių popierių ar biržos
prekių pakaitalus) atpirkti už nustatytą kainą tam tikrą
datą, kurią pardavėjas jau yra nurodęs arba dar nurodys.
Vertybinius popierius arba biržos prekes parduodančiai įstaigai tai
yra atpirkimo sandoris, o juos perkančiai įstaigai −
atvirkštinis atpirkimo sandoris.; ê93/6/EEB 2 straipsnio
17 dalies 2 pastraipa Atvirkštinio atpirkimo sandoris yra laikomas
profesionalų tarpusavio sandoriu, kai sandorio šaliai Bendrijos mastu
taikoma rizikos ribojimo principais pagrįsta priežiūra, kai sandorio
šalis yra A zonai priklausanti kredito įstaiga, kaip nurodyta Direktyvoje
89/647/EEB, kai ji yra pripažinta trečiosios šalies investicinė
įmonė arba kai sandoris yra sudarytas su pripažintais kliringo
rūmais arba birža; ê 98/31/EB 1
straipsnio 1 dalies d punktas
18.n) vertybinių
popierių arba biržos prekių skolinimas ir vertybinių
popierių arba biržos prekių skolinimasis − bet koks
sandoris, kurio metu įstaiga arba jos sandorio šalis perduoda vertybinius
popierius arba biržos prekes už atitinkamą užstatą užtikrinimo
priemonę, skolininkui įsipareigojant grąžinti
lygiaverčius vertybinius popierius arba biržos prekes nustatytu laiku
ateityje arba tada, kai to pareikalauja perdavėjas; toks sandoris
vertybinius popierius arba biržos prekes perduodančiai įstaigai yra
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimas, o
įstaigai, kuriai tokie vertybiniai popieriai arba biržos prekės
perduodami − vertybinių popierių arba biržos prekių
skolinimasis; ê 98/31/EB 1
straipsnio 1 dalies d punktas Vertybinių popierių arba biržos prekių
skolinimasis yra laikomas profesionalų tarpusavio sandoriu, kai sandorio
šaliai atžvilgiu Bendrijos lygiu yra taikomas rizikos ribojimo principais
pagrįstas veiklos koordinavimas arba kai sandorio šalis yra A zonai
priklausanti kredito įstaiga, kaip nurodyta Direktyvoje 89/647/EEB, arba
kai ji yra pripažinta trečiosios šalies investicinė įmonė,
arba kai sandoris yra sudarytas su pripažintais kliringo namais arba birža; ê93/6/EEB 2 straipsnio
19 dalis (pritaikytas) 19.o) kliringo
narys yra Ö − Õ biržos ar kliringo
rūmų narys, palaikantis tiesioginius sutartinius santykius su
pagrindine sandorio šalimi (rinkos garantu); ne kliringo
nariai privalo savo prekybą vykdyti per kliringo narį; ê93/6/EEB 2 straipsnio
20 dalis (pritaikytas) ð naujas 20.p) vietinė
įmonė yra Ö − Õ įmonė, tik savo sąskaita veikianti
finansinių būsimųjų
ateities ir pasirinktiniųimo
sandorių biržoje ð arba kitų išvestinių
finansinių priemonių rinkose, taip pat pinigų rinkose,
turėdama vienintelį tikslą apdrausti pozicijas išvestinių
finansinių priemonių rinkose, ï arba tokia, kuri veikia kitų tos
pačios biržos ð tų rinkų ï narių sąskaita arba nustato jiems
kainą ir ð kuri ï turi tosų pačiosų
biržos ð rinkų ï kliringo narioų suteiktas garantijas., ð kai ï Aatsakomybę už tokiosų
įmonėsių sudarytų sutarčių
vykdymą turi prisiimti Ö prisiima Õ tosų
pačiosų biržos ð rinkų ï kliringo narysiai ir į tokias sutartis turi būti
atsižvelgiama, apskaičiuojant kliringo nario bendrojo kapitalo rodiklius,
jeigu vietinės įmonės pozicijos visiškai skiriasi nuo
atitinkamų kliringo nario pozicijų; ê93/6/EEB 2 straipsnio
21 dalis (pritaikytas) 21.q) delta
koeficientas (delta) yra Ö − Õ planuojamas pasirinktinioimo
sandorio kainos pasikeitimas, proporcingas nedideliam pasirinktinioimo
sandorio pagrindinės finansinės priemonės kainos pasikeitimui; ê93/6/EEB 2 straipsnio
22 dalis (pritaikytas) 22. Šios
direktyvos I priedo 4 dalyje nurodyta ilgoji pozicija yra tokia pozicija,
kuriai įstaiga yra nustačiusi palūkanų normą,
kurią ji gaus tam tikru laiku ateityje, o trumpoji pozicija yra tokia
pozicija, kuriai įstaiga nustato palūkanų normą, kurią
ji mokės tam tikru metu ateityje; ê93/6/EEB 2 straipsnio
23 dalis (pritaikytas) 23.r) nuosavos
lėšos yra Ö − Õ nuosavos lėšos,
kurios apibūdintos Direktyvoje 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ. Šis apibrėžimas gali būti pakeistas atsiradus šios
direktyvos V priede nurodytoms aplinkybėms; ê 93/6/EB 2
straipsnio 24 ir 25 dalys (pritaikytas) 24. pradinį
kapitalą sudaro Direktyvos 89/299/EEB 2 straipsnio 1 dalies 1 ir 2
punktuose nurodytas kapitalas; 25 pirminės
nuosavos lėšos yra Direktyvos 89/299/EEB 2 straipsnio 1 dalies 1, 2 ir 3
punktuose nurodyta suma, atėmus 9, 10 ir 11 punktų sumą; ê 93/6/EEB 2
straipsnio 26 dalis 26.s) kapitalas
yra nuosavos lėšos;. ê93/6/EEB 2 straipsnio
27 dalis (pritaikytas) 27. modifikuota
trukmė apskaičiuojama pagal formulę, pateiktą šios
direktyvos I priedo 26 dalyje. ò naujas Konsoliduotos
priežiūros tikslais sąvoka investicinė įmonė apima
pripažintas trečiųjų šalių investicines įmones. Taikant pirmos dalies e
punktą, finansinių priemonių sąvoka apima ir pirminės
rinkos finansines priemones arba pinigų rinkos priemones, ir išvestines
finansines priemones, kurių vertė nustatoma remiantis
pagrindinės finansinės priemonės kaina arba kitų
pagrindinių straipsnių norma, indeksu arba kaina, ir būtinai
apima Direktyvos 2004/39/EB I priedo C skirsnyje nurodytas priemones. ê 93/6/EEB 2
straipsnio 7 ir 8 dalys (pritaikytas) 2. ÖSąvokos Õ patronuojanti
įmonė, dukterinė įmonė, Ö turto
valdymo bendrovė Õ ir finansų
įstaiga yra apibrėžiamos Ö apima
įmones, kaip apibrėžta Direktyvos [2000/12/EB] 4 straipsnyje Õ pagal Direktyvos 92/30/EEB 1 straipsnį. ÖSąvokos Õ finansų hodingo kontroliuojančioji
(holdingo) bendrovė Ö, patronuojanti
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė valstybėje
narėje, ES patronuojanti finansų kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė ir papildomas paslaugas teikianti įmonė Õ yra finansų įstaiga, kurios visos dukterinės
įmonės arba didžioji jų dalis yra kredito įstaigos,
investicinės įmonės arba kitos finansų įstaigos, iš
kurių bent viena yra kredito įstaiga arba investicinė
įmonė Ö apima
įmones, kaip apibrėžta direktyvos [2000/12/EB] 4 straipsnyje, jei
visos nuorodos į kredito įstaigas pakeičiamos nuorodomis į
įstaigas. Õ ò naujas 3. Direktyvą
[2000/12/EB] taikant grupėms, nurodytoms 2 straipsnio 1 dalyje, kurių
sudėtyje nėra kredito įstaigų, taikomi šie
apibrėžimai: ê 2002/87/EB 26
straipsnis (pritaikytas) 1.a) finansų
holdingo kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė − finansų įstaiga, kurios visos arba beveik
visos dukterinės įmonės yra investicinės firmos arba kitos
finansų įstaigos, iš kurių bent viena yra investicinė
firma, ir kuri nėra mišrią veiklą vykdanti finansų kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė, apibrėžta 2002 m. gruodžio 16 d.
Europos Parlamento ir Tarybos dDirektyvoje 2002/87/EB dėl
finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų,
draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos
priežiūros[18],; 2. b) mišrią
veiklą vykdanti holdingo kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė − patronuojanti įmonė, kitokia nei
finansų holdingo kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė arba investicinė firma ar mišrią veiklą vykdanti
finansų holdingo kontroliuojančioji (holdingo)
bendrovė, apibrėžta Direktyvoje 2002/87/EB, kurios bent viena iš
dukterinių bendrovių yra investicinė firma,; 3. c) kompetentingos institucijos
yra − nacionalinės institucijos,
kurioms pagal įstatymus ar kitus teisės aktus suteikti
įgaliojimai atlikti investicinių įmonių priežiūrą,. ê 93/6/EEB (pritaikytas) ÖII SKYRIUS Õ PRADINIS KAPITALAS ê93/6/EEB 2 straipsnio
24 dalis (pritaikytas) 4 straipsnis 1. Pradinį kapitalą sudaro Direktyvos 89/299/EEB Ö[2000/12/EB]Õ 2 Ö 57 Õ straipsnio 1 dalies 1 ir 2 Ö a ir b Õ punktuose nurodytas
kapitalas. ê 93/6/EEB 3
straipsnio 1 ir 2 dalys (pritaikytas) 5 straipsnis 1. Pradinį kapitalą,
kurį sudaro 125 000 ekiu Ö EUR Õ, privalo turėti
investicinės įmonės, Ö kurios nevykdo
veiklos, susijusios su finansinėmis priemonėmis, savo sąskaita
arba negarantuoja finansinių priemonių emisijų išplatinimo
besąlyginių įsipareigojimų pagrindu, bet Õ kurios saugančioso klientų pinigus ir (arba) vertybinius
popierius ir siūlančioso vieną arba daugiau iš toliau
išvardytų paslaugų: a) priimti ir persiųsti investuotojų pavedimus dėl
finansinių priemonių; b) vykdyti investuotojų pavedimus dėl finansinių
priemonių; c) valdyti investicijų į finansines priemones individualius
portfelius. su sąlyga, kad jos
nevykdo veiklos, susijusios su finansinėmis priemonėmis, savo
sąskaita arba negarantuoja finansinių priemonių emisijų
išplatinimo besąlyginių įsipareigojimų pagrindu. Ne prekybos knygos
finansinių priemonių pozicijų turėjimas, norint investuoti
nuosavas lėšas, nelaikomas šio straipsnio 1 arba 2 dalyse nurodyta veikla. 2. Tačiau kKompetentingos
institucijos gali leisti investicinei įmonei, vykdančiai
investuotojų pavedimus dėl finansinių priemonių, laikyti
tokias finansines priemones savo sąskaitoje, jeigu Ö įvykdomos
šios sąlygos Õ : a) tokios pozicijos atsiranda tik dėl to, kad įmonei
nepavyko tiksliai suderinti investuotojų pavedimų; b) visų tokių pozicijų bendroji rinkos vertė
negali būti didesnė kaip 15 % įmonės pradinio kapitalo; c) įmonė vykdo šios direktyvos 4 ir
5 Ö 18, 20 ir
28 Õ straipsniuose numatytus Ö nustatytus Õ reikalavimus; ir d) tokios pozicijos yra atsitiktinio ir laikino pobūdžio ir yra
griežtai apribotos laikotarpiu, kuris reikalingas įvykdyti atitinkamą
sandorį. Ne prekybos knygos finansinių priemonių
pozicijų turėjimas, norint investuoti nuosavas lėšas, nelaikomas
šio straipsnio 1 arba 3 dalyse nurodyta veikla. 3.2 Valstybės
narės gali sumažinti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sumą iki
50 000 ekiu Ö EUR Õ tais atvejais, kai
įmonė neturi leidimo laikyti klientų pinigų arba
vertybinių popierių, taip pat neturi leidimo veikti savo
sąskaita arba garantuoti naujos vertybinių popierių emisijos
išplatinimo. ê93/6/EEB 3 straipsnio
3 dalis (pritaikytas) 3. Visos kitos investicinės įmonės privalo turėti 730
tūkstančių ekiu pradinį kapitalą. ê 2004/39/EB 67
straipsnio 2 dalis (pritaikytas) 6 straipsnis 4. Šios direktyvos
2 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytos įmonės Ö Vietinės
įmonės Õ privalo turėti
50 000 EUR pradinį kapitalą, jeigu jos naudojasi
įsisteigimo arba paslaugų teikimo laisve, nurodyta Direktyvos
2004/39/EB 31 arba 32 straipsniuose. ê 2004/39/EB 67
straipsnio 3 dalis (pritaikytas) 7 straipsnis Iki Direktyvos 93/6/EB
pakeitimo, 2 Ö 3 Õ straipsnio 1 dalies
b punkto iii papunktyje nurodytos įmonės privalo turėti: a) 50 000 EUR pradinį
kapitalą; arba b) profesinės civilinės
atsakomybės draudimą, galiojantį visoje Bendrijos teritorijoje
ar kitą panašią garantiją, numatančią atsakomybę
už profesinį aplaidumą, siekiančią mažiausiai 1 000 000
EUR sumą kiekvienam ieškiniui ir 1 500 000 EUR per metus bendrai
visiems ieškiniams; arba c) pradinio kapitalo ir profesinės
civilinės atsakomybės draudimo kombinaciją,
atitinkančią a ar b punkte nurodytą dydį. Komisija periodiškai patikslina šioje dalyje
nurodytas sumas, siekdama atsižvelgti į Eurostato skelbiamus Europos
vartotojų kainų indekso pokyčius, atitinkančius tuo pat
metu vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/92/EB[19] (*) 4 straipsnio 7
dalimi padarytus pakeitimus. Ö8 straipsnis Õ Jeigu 2 Ö 3 Õ straipsnio 1 dalies
b punkto iii papunktyje nurodyta investicinė įmonė
įregistruojama taip pat vadovaujantis Direktyva 2002/92/EB, ji turi
atitikti tos direktyvos 4 straipsnio 3 dalį ir turėti: a) 25 000 EUR pradinį
kapitalą; arba b) profesinės civilinės
atsakomybės draudimą, galiojantį visoje Bendrijos teritorijoje
ar kitą panašią garantiją, numatančią atsakomybę
už profesinį aplaidumą, siekiančią mažiausiai 500 000 EUR
sumą kiekvienam ieškiniui ir 750 000 EUR per metus bendrai visiems
ieškiniams; arba c) pradinio kapitalo ir profesinės
civilinės atsakomybės draudimo kombinaciją,
atitinkančią a ar b punkte nurodytą dydį. ê93/6/EEB 3 straipsnio
3 dalis (pritaikytas) 9 straipsnis Visos kitos investicinės įmonės
privalo turėti 730 000 ekiu Ö EUR Õ pradinį
kapitalą. ê 93/6/EEB 3
straipsnio 5−8 dalys (pritaikytas) 10 straipsnis 1. ÖTaikydamos
išlygą 5 straipsnio 1 ir 3 daliai bei 6 ir 9 straipsniams, Õ Nepaisant šio straipsnio 1-4 dalyse nurodytų
sąlygų, valstybės narės gali ir toliau leisti veikti
investicinėms įmonėms bei šio straipsnio 4
dalyje Ö 6
straipsnyje Õ nurodytoms
įmonėms, veikusioms prieš Ö 1995 m.
gruodžio 31 d. Õ pradedant taikyti šią direktyvą, net jei
tokių įmonių nuosavos lėšos mažesnės už šio straipsnio 1−4 dalyse Ö 5 straipsnio 1
ir 3 dalyse bei 6 ir 9 straipsniuose Õ nustatytą
pradinio kapitalo dydį. Tokių įmonių nuosavos
lėšos negali būti mažesnės negu didžiausias bazinis dydis,
apskaičiuotas po šios dDirektyvos
Ö 1993/6/EEB Õ paskelbimo dienos.
Minėtas bazinis dydis yra lygus vidutiniam nuosavų lėšų
dydžiui, esančiam kiekvieną dieną, kuris apskaičiuojamas
šešių mėnesių laikotarpiu iki apskaičiavimo dienos. Jis
apskaičiuojamas kas pusę metų atsižvelgiant į atitinkamą
praėjusį laikotarpį. 2. Jeigu šio straipsnio 5 Ö 1 Õ dalyje nurodytos
įmonės kontrolę perima kitas nei anksčiau ją
kontroliavęs fizinis arba juridinis asmuo, tokios įmonės
nuosavos lėšos turi siekti bent jau šio straipsnio
1-4 dalyse Ö 5 straipsnio 1
ir 3 dalyje bei 6 ir 9 straipsniuose Õ nustatytą
dydį, išskyrus toliau išvardytus atvejus: pirmojo
perdavimo pagal paveldėjimo teisę, atliekamo pradėjus
taikyti šią direktyvą Ö po 1995 m.
gruodžio 31 d. Õ, atveju, gavus
kompetentingų institucijų pritarimą, tačiau ne ilgiau kaip
10 metų po tokio perdavimo.; ii) keičiantis
bendrijos struktūrai, jeigu tuo metu, kai pradedama taikyti ši direktyva,
bent vienas iš partnerių lieka bendrovėje, ne ilgiau kaip 10
metų pradėjus taikyti šią direktyvą. 3. Tačiau,
eEsant
specialioms aplinkybėms ir gavus kompetentingų institucijų
sutikimą, dviejų arba daugiau investicinių įmonių ir
(arba) šio straipsnio 4 dalyje Ö 6
straipsnyje Õ nurodytų
įmonių susijungimo atveju, po susijungimo susikūrusios
įmonės nuosavos lėšos nebūtinai turi siekti šio straipsnio 1-4 dalyse Ö 5 straipsnio 1
ir 3 dalyse bei 6 ir 9 straipsniuose Õ nustatytą
dydį. Vis dėlto per bet kurį laikotarpį, kurio metu nebuvo
pasiekti 1-4 dalyse Ö 5 straipsnio 1
ir 3 dalyse bei 6 ir 9 straipsniuose Õ nurodyti
dydžiai, naujos įmonės, susikūrusios po susijungimo, nuosavos
lėšos negali būti mažesnės už įmonių nuosavų
lėšų, buvusių susijungimo metu, bendrą dydį. 4. Investicinių įmonių
bei šio straipsnio 4 dalyje Ö 6
straipsnyje Õ nurodytų
įmonių nuosavos lėšos negali būti mažesnės negu šio straipsnio 1-5 dalyse bei 7 dalyje Ö 5 straipsnio 1
ir 3 dalyse, 6 ir 9 straipsniuose bei 10 straipsnio 1 ir 3 dalyse Õ nustatyti dydžiai. Tačiau jeigu nuosavos lėšos nesiekia
nustatytų dydžių, kompetentingos institucijos gali, jeigu leidžia
aplinkybės, nustatyti tokioms įmonėms ribotos trukmės
laikotarpį, per kurį jos turi ištaisyti savo padėtį arba
nutraukti veiklą. ò naujas III SKYRIUS PREKYBOS KNYGA 11 straipsnis 1. Įstaigos
prekybos knygą sudaro visos finansinių priemonių ir biržos
prekių pozicijos, kurios laikomos prekybos tikslais arba siekiant nuo
rizikos apdrausti kitas prekybos knygos pozicijas, kurios turi arba nebūti
susaistytos jokiais prekybą jomis ribojančiais susitarimais, arba
būti apdraustos. 2. Prekybos
tikslais laikomos pozicijos − tai pozicijos, kurios specialiai laikomos
ketinant per trumpą laiką jas perparduoti ir (arba) tikintis gauti
pelno dėl dabartinių ir (arba) tikėtinų pirkimo ir
pardavimo kainų skirtumų arba dėl kitų kainų ar
palūkanų normų pasikeitimų. Sąvoka „pozicijos“ apima
savo sąskaita įgytas pozicijas, pozicijas, atsiradusias dėl
klientų aptarnavimo ir rinkos formavimo. 3. Prekybinė
veikla apibrėžiama įstaigos strategijoje, politikoje ir
procedūrose, kurios parengiamos pozicijos ar portfelio valdymo pagal VII
priedo A dalį tikslais. 4. Įstaigos
sukuria ir taiko sistemas bei kontrolę, skirtą jų prekybos
knygai tvarkyti pagal VII priedo B dalį. 5. Į
prekybos knygą gali būti įtrauktos vidinio apsidraudimo
pozicijos, ir šiuo atveju taikoma VII priedo C dalis. ònaujas IV SKYRIUS NUOSAVOS
LĖŠOS ê 93/6/EEB 2
straipsnio 25 dalis (pritaikytas) 12 straipsnis Pirminės nuosavos lėšos yra Direktyvos 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ 2 straipsnio 1 dalies 1, 2 ir 4 punktuose Ö 57 straipsnio
a−c punktuose Õ nurodyta suma,
atėmus 9, 10 ir 11 Ö i−k Õ punktų
sumą. ònaujas Komisija ne
vėliau kaip iki 2009 m. sausio 1 d. Europos Parlamentui ir Tarybai
pateikia atitinkamą pasiūlymą dėl šio skyriaus dalinio
pakeitimo. ê93/6/EEB V priedo
pirma ir antra dalys (pritaikytas) ðnaujas 13 straipsnis 1. ðAtsižvelgiant į šio straipsnio 2−5
dalis ir 14−17 straipsnius ï , Iinvesticinių įmonių bei kredito
įstaigų nuosavos lėšos apibrėžiamos
Ö nustatomos Õ pagal Direktyvą
89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ. Be to, pirma pastraipa taikoma investicinėms
įmonėms, kurių teisinė forma nėra viena iš
išvardytų Ketvirtosios Tarybos direktyvos 78/660/EEB 1 straipsnio 1
dalyje. ê 93/6/EEB V
priedo 1 dalies 2 pastraipa, 2−5 dalys (pritaikytas) è1 98/31/EB
1 straipsnio 7 dalis ir priedo 4 dalies a ir b punktai ðnaujas 2. è1 Nepaisydamos Ö Taikydamos išlygą Õ 1 dalies nuostatųoms,
kompetentingos institucijos gali leisti, kad įstaigos, privalančios
vykdyti Ö pagal 21 ir
28−32 straipsnius bei I ir III−VI priedus Õ apsakičiuotus I, II, III, IV, VI, VII ir VIII prieduose nustatytus
nuosavų lėšų Ö kapitalo Õ reikalavimus,
naudotų alternatyvų nuosavų lėšų nustatymo
būdą, bet tik tam tikslui apibrėžimą
naudotų tik įgyvendindamos minėtus reikalavimus. çJokia Ö tam tikslui
naudojama Õ nuosavų
lėšų dalis, numatyta
reikalavimams vykdyti, tuo pačiu metu negali būti naudojama
kitiems Ö kapitalo Õ nuosavų lėšų reikalavimams vykdyti. Išskyrus
šios dalies d punktą, kurį
atimti kompetentingos institucijos gali leisti savo nuožiūra, aAlternatyvus
nuosavų lėšų apibrėžimas Ö nustatymas
− tai Õ apima toliau pateikiamuose šios dalies a, b ir c punktus a−c punktuose nurodytų
elementų suma, atėmus d punkte nurodytą elementą, kurį
atimti kompetentingos institucijos gali leisti savo nuožiūra: a) nuosavos lėšos, apibūdintos
Direktyvoje 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ, išskyrus tik
pastarosios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 12 ir 13
punktų Ö 57 straipsnio
l−p punktų Õ taikymą toms
investicinėms įmonėms, iš kurių reikalaujama iš šios dalies
a, b ir c punktų sumos atimti d punktą; b) įstaigos grynasis prekybos knygos
pelnas, atėmus visus galimus mokesčius ar dividendus, ir
grynąjį nuostolį, susidariusį dėl įstaigos kitos
veiklos, su sąlyga, kad nė viena iš šių sumų nepriskirta
šios dalies a punktui pagal Direktyvos 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] 57
straipsnio b arba k punktus Õ 2 straipsnio 1 dalies 2 arba 11 punktus; c) subordinuotos paskolos ir (arba) šio priedo 5 dalyje nurodyti punktai, kuriems
taikomos šio priedo 3-7 Ö ir 4 Õ dalyse Ö bei 14
straipsnyje Õ išdėstytos
sąlygos; d) šio
priedo 8 dalyje Ö 15
straipsnyje Õ apibūdintą Ö nurodytas Õ nelikvidus turtas. 3. Šio
priedo 2 dalies c punkte nurodyto subordinuotų paskolų
kapitalo pradinis terminas yra ne mažiau kaip dveji metai. Šis kapitalas turi
būti visiškai apmokėtas, o į subordinuotos paskolos sutartį
neturi būti įtraukta jokia sąlyga, numatanti, jog esant tam
tikroms nurodytoms aplinkybėms, išskyrus įstaigos likvidavimą,
paskola turi būti grąžinta prieš nustatytą grąžinimo
dieną, išskyrus atvejus, kai tokiam paskolos grąžinimui pritaria
kompetentingos institucijos. Tuo atveju, jeigu, grąžinus paskolą,
atitinkamos įstaigos nuosavos lėšos sudarytų mažiau kaip 100 %
visų tos įstaigos reikalavimų, kuriuos turi vykdyti
įstaiga, dydžio, negali būti grąžinama nei pagrindinė
subordinuotos paskolos suma, nei jos palūkanos. Be to, jeigu įstaigos nuosavos lėšos
pasidaro mažesnės kaip 120 % bendro Ö kapitalo Õ reikalavimo,
kurį turi vykdyti įstaiga, dydžio, ji apie bet kokį
subordinuotų paskolų kapitalo grąžinimą informuoja
kompetentingas institucijas. 4. 2
dalies c punkte minimas subordinuotų paskolų kapitalas negali viršyti
didžiausios 150 % pirminių nuosavų lėšų sumos, laikomos I, II, III, IV, VI, VII ir VIII Ö pagal 21 ir
28−32 straipsnius bei I−VI priedus apskaičiuotiems Õ prieduose nustatytiems reikalavimams įvykdyti, ir
gali priartėti prie šio maksimalaus dydžio tik tam tikromis
aplinkybėmis, kurios yra priimtinos atitinkamoms institucijoms. 5. Kompetentingos institucijos gali
leisti įstaigoms pakeisti šio priedo
3 ir 4 dalyse Ö 2 dalies c
punkte Õ nurodytą
subordinuotų paskolų kapitalą elementais, kurie nurodyti
Direktyvos 89/299/EEB 2 straipsnio 1 dalies 3 ir 5-8
punktuose Ö [2000/12/EB] 57
straipsnio d−h punktuose Õ . ê 98/31/EB priedo
4 dalies c punktas (pritaikytas) 14 straipsnis 1. Kompetentingos institucijos gali
leisti investicinėms įmonėms viršyti 4
dalyje nustatytą Ö 13 straipsnio 4
dalyje nurodytą Õ subordinuotų
paskolų kapitalo maksimalų dydį, jeigu, jų nuomone, toks
viršijimas rizikos ribojimo požiūriu yra leistinas ir jeigu tokio
subordinuotų paskolų kapitalo ir 5 dalyje
Ö 13 straipsnio 5
dalyje Õ minimų
punktų bendra suma neviršija 200 % pirminių nuosavų
lėšų, laikomų I, II, III, IV, VI, VII ir
VIII prieduose nustatytiems Ö pagal 21 ir
28−32 straipsnius bei I ir III−VI priedus apskaičiuotiems
reikalavimams vykdyti Õ , arba 250 % tos
pačios sumos, jeigu investicinės įmonės, skaičiuodamos
nuosavas lėšas, atima Ö 13
straipsnio Õ 2 dalyje
nurodytą d punktą. 2. Kompetentingos institucijos gali
leisti kredito įstaigai viršyti 4 dalyje
nustatytą Ö 13 straipsnio 4
dalyje nurodytą Õ subordinuotų
paskolų kapitalo maksimalų dydį, jeigu, jų nuomone, toks
viršijimas rizikos ribojimo požiūriu yra leistinas, ir jeigu tokio
subordinuotų paskolų kapitalo ir 5 dalyje
minimų Ö Direktyvos
[2000/12/EB] 57 straipsnio d−h punktų Õ bendra suma
neviršija 250 % pirminių nuosavų lėšų, laikomų Ö pagal
28−32 straipsnius ir I bei III−VI priedus
apskaičiuotiems Õ I, II, III, VI, VII ir VIII prieduose nustatytiems
reikalavimams vykdyti. ê 93/6/EEB V
priedo 8 dalis (pritaikytas)
15 straipsnis Nelikvidus turtas Ö , kaip nurodyta
12 straipsnio 2 dalies d punkte, apima: Õ a) ilgalaikisį materialusų
turtasą,
(išskyrus žemę bei pastatus,
kuriuos gali būti leista laikyti už jais apdraustas paskolas),; b) turtasą, turimasą kredito bei finansų įstaigose,
įskaitant subordinuotas pretenzijas šioms įstaigoms, kurios gali
būti priskirtos tokių įstaigų nuosavoms lėšoms, jeigu
jos nebuvo atskaičiuotos pagal Direktyvos Ö [2000/12/EC] 57
straipsnio l−p punktus Õ 89/299/EEB 2 straipsnio 1 dalies 12 ir 13 punktus arba
pagal šio priedo 15 dalies iv punktą Ö šios direktyvos
15 straipsnio d punktą Õ ; c) turtasą, turimasą kitose įmonėse ir investicijosas
į kitas įmones, išskyrus kredito bei kitas finansų
įstaigas, jei negali būti iš karto realizuojamas,; d) trūkumaius dukterinėse įmonėse,; e) indėliaius, išskyrus tuos, kurie gali būti
grąžinami per 90 dienų, neįskaitant mokėjimų,
susijusių su būsimaisiais ateities arba pasirinktiniaisimo
sandoriais, kuriems nustatytas privalomas įnašas,; f) paskolosas ir kitosas gautinosas sumosas, išskyrus tas, kurios turi būti
grąžintos per 90 dienų,; g) realiosas atsargosas, jeigu joms Ö jau Õ netaikomi šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalyje numatyti kapitalo
reikalavimai Ö , kurie yra ne
mažiau griežti už tuos, kurie nurodyti 18−20 straipsniuose Õ ir jeigu tokie reikalavimai nėra griežtesni už 4
straipsnio 1 dalies iii punkte nurodytus reikalavimus. ê93/6/EEB V priedo 8
dalies antros įtraukos antra pastraipa (pritaikytas) ÖTaikydamos b
punktą, Õ Kkompetentingos
institucijos gali šios nuostatos netaikyti, jeigu investicinė
įmonė yra laikinai įsigijusi kredito ar finansų
įstaigos akcijų ir jeigu tai traktuojama kaip finansinė parama,
skirta atitinkamai įstaigai reorganizuoti ir išgelbėti.
Kompetentingos institucijos gali netaikyti šios nuostatos ir tuo atveju, jeigu
akcijos yra įtrauktos į investicinės įmonės prekybos
knygą,. ê 93/6/EEB V
priedo 9 dalis (pritaikytas) 16 straipsnis 9. Investicinės įmonės, priskiriamos įstaigoms,
kurioms Ö suteikta
teisė Õ netaikomiyti šios direktyvos 7 straipsnio 4 dalyje apibūdinti Ö 22 straipsnyje
numatytų Õ reikalavimaių,
savo nuosavas lėšas apskaičiuoja pagal šio
priedo 1-8 dalis Ö 13−15
straipsnius Õ taikydamos toliau
pateikiamusas pakeitimus nuostatas: a)i) atimamas
šio priedo 2 dalies Ö 13 straipsnio 2
dalies Õ d punkte nurodytas
nelikvidus turtas; b)ii) šio priedo 2 dalies Ö 12 straipsnio 2
dalies Õ a punkte nurodyta
išimtis neapima tų Direktyvos 89/299/EEB 2
straipsnio 1 dalies 12 ir 13 punktuose Ö [2000/12/EB] 57
straipsnio l−p punktuose Õ nurodytų
investicinės įmonės turto dalių įmonėse, kurioms
taikoma šios direktyvos 7 straipsnio 2 dalyje Ö 2 straipsnio 1
dalyje Õ apibūdinta
konsoliduota priežiūra; c)iii)
apribojimai, nurodyti Direktyvos 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ 6 Ö 66 Õ straipsnio 1 dalies
a ir b punktuose, apskaičiuojami iš pirminių nuosavų
lėšų atimant šios dalies ii punkte
apibūdintus Direktyvos 89/299/EEB 2 straipsnio 1 dalies 12 ir 13
punktų Ö b punkte
nurodytų Direktyvos [2000/12/EB] 57 straipsnio l−p punktų
komponentus Õ, kurie priskiriami
įmonių pirminėms nuosavoms lėšoms; d)iv)
Direktyvos 89/299/EEB 2 straipsnio 1 dalies 12 ir 13
Ö [2000/12/EB] 57
straipsnio l−p Õ punktų
elementai, apibūdinti c punkte, yra atimami iš pirminių nuosavų
lėšų, o ne iš bendros visų elementų sumos, kaip nurodyta Ö nustatyta Õ tos pačios direktyvos 6 Ö 66 Õ straipsnio 1 dalies
c punkte, ypač kai tai susiję su reikalavimų,
išdėstytų šio priedo 4-7 dalyse Ö šios direktyvos
13 straipsnio 4 ir 5 dalyse bei 14 straipsnyje Õ, vykdymu. ònaujas 17 straipsnis 1. Jeigu
įstaiga, taikydama II priedą, pagal riziką įvertintas
pozicijas apskaičiuoja pagal Direktyvos [2000/12/EB] 84−89
straipsnių nuostatas, apskaičiavimo, numatyto Direktyvos [2000/12/EB]
VII priedo 1 dalies 4 punkte, tikslais taikomos šios nuostatos: a) vertės
koregavimai, atlikti atsižvelgiant į sandorio šalies kredito kokybę,
gali būti įtraukti į vertės koregavimų ir
atidėjinių, atliekamų dėl II priede nurodytų
pozicijų, sumą; b) jei
kompetentingos institucijos leidžia, tuo atveju, kai, vertinant į prekybos
knygą įtrauktą poziciją, deramai atsižvelgiama į
sandorio šalies kredito riziką, sandorio šalies rizikos pozicijos
tikėtinas nuostolis yra lygus nuliui. Taikant
a punktą, tokie vertės koregavimai neįtraukiami į
minėtų įstaigų nuosavas lėšas, išskyrus atvejus, kai
tai daroma pagal a punktą. 2. Taikant
šį straipsnį, taikomi Direktyvos [2000/12/EB] 153 ir 154 straipsniai. ê 93/6/EEB (pritaikytas) ÖV SKYRIUS Õ Ö1 skirsnis Õ NUOSTATOS DĖL RIZIKOS ê93/6/EEB 4 straipsnio
1 dalies 1 pastraipa (pritaikytas) ðnaujas 18 straipsnis 1. Kompetentingos institucijos reikalauja, kad
įĮstaigos
ð privalo turėti ï turėtų nuosavų
lėšų, kurios visais atvejais viršytųija arba būtų
yra lygios bendrai sumai, gaunamai
sudėjus toliau išvardytų punktų sumas: ê 98/31/EB 1
straipsnio 2 dalis (pritaikytas)
i) a) jų prekybos knygosje apskaitomai veiklai nustatytų kapitalo
reikalavimų sumą, kuri skaičiuojama pagal Ö metodus ir
pasirinkimo galimybes, nustatytus 28−32 straipsniuose Õ bei I, II ir VI
priedusuose
ir prireikus pagal VIII priedąe; ii) b) visoms
jų veiklos rūšims nustatytų kapitalo reikalavimų sumą,
kuri skaičiuojama pagal Ö metodus ir
pasirinkimo galimybes, nustatytus Õ III ir VII Ö IV Õ priedusuose
ir prireikus pagal VIII
priedąe;. ê 93/6/EEB 4
straipsnio 1 dalies iii ir iv punktai (pritaikytas) iii) Direktyvoje
89/647/EEB visoms jų veiklos rūšims nustatytų kapitalo
reikalavimų sumą, išskyrus jų prekybos knygos veiklą bei
jų nelikvidų turtą, jeigu jis yra atimamas iš nuosavų
lėšų pagal šios direktyvos V priedo 2 dalies d punktą; iv) šio straipsnio
2 dalyje nustatytų kapitalo reikalavimų sumą. ê 93/6/EEB 4
straipsnio 1 dalies iii−iv punktai, antra pastraipa Nepriklausomai nuo i-iv punktuose nurodytos kapitalo reikalavimų
sumos, investicinių įmonių nuosavoms lėšoms keliamas
kapitalo reikalavimas negali būti mažesnis už šios direktyvos IV priede
nustatytą sumą. ê 93/6/EEB 4
straipsnio 2−5 dalys 2. Kompetentingos institucijos reikalauja, kad įstaigos
padengtų riziką, atsirandančią užsiimant veikla, kuri
nenumatyta nei šioje direktyvoje, nei Direktyvoje 89/647/EEB ir kuri laikoma
panašia į minėtose direktyvose nurodytą riziką, pakankamo
dydžio nuosavomis lėšomis. 3. Jeigu įstaigos turimos nuosavos lėšos nesiekia šio
straipsnio 1 dalyje nustatyto nuosavų lėšų reikalavimo dydžio,
kompetentingos institucijos užtikrina, kad atitinkama įstaiga kuo
greičiau imtųsi priemonių ištaisyti tokią padėtį. 4. Kompetentingos institucijos reikalauja, kad įstaigos
sukurtų palūkanų normos rizikos valdymo ir kontrolės
sistemas, kurios būtų taikomos visoms jų veiklos rūšims ir
kurias tikrintų kompetentingos institucijos. 5. Įstaigos turi įvykdyti kompetentingų institucijų
reikalavimus dėl sistemų, kurios padėtų bet kuriuo metu
pakankamai tiksliai apskaičiuoti jų finansines pozicijas,
įdiegimo. ê93/6/EEB 4 straipsnio
6 dalis (pritaikytas) 2. Nepaisant
Ö Taikydamos
išlygą Õ šio straipsnio 1
dalies reikalavimųams, kompetentingos institucijos gali leisti
įstaigoms apskaičiuoti jų prekybos knygosje
apskaitomai veiklai taikomus kapitalo reikalavimus pagal Direktyvą 89/647/EEB Ö Direktyvos
[2000/12/EB] 75 straipsnio a punktą ir šios direktyvos II priedo 6, 7, 8
ir 10 dalis Õ, o ne pagal
šios direktyvos I ir II priedų reikalavimus, jeigu Ö prekybos knygosje apskaitomos veiklos apimtis atitinka šiuos
reikalavimus Õ : i) a) tokių
įstaigų prekybos knygosje apskaitoma
veikla paprastai neviršija 5 % visos įstaigų veiklos; ii) b) visos
jų prekybos knygos pozicijos paprastai neviršija 15 milijonų ekiu Ö EUR Õ ; ir iii)c) tokių
įstaigų prekybos knygosje apskaitoma
veikla jokiais atvejais neviršija 6 % visos įstaigų veiklos, o
jų prekybos knygos visos pozicijos jokiais atvejais neviršija 20
milijonų ekiu Ö EUR Õ . ê93/6/EEB 4 straipsnio
7 dalis (pritaikytas) 3. Siekdamos apskaičiuoti
prekybos knygosje apskaitomos
veiklos santykį su visa veikla, kaip nurodyta šio straipsnio 6 Ö 2 Õ dalies i ir iii Ö a ir c Õ punktuose,
kompetentingos institucijos gali remtis balansinės ir nebalansinės
veiklos bendra apimtimi, pelno ir nuostolio ataskaita arba atitinkamų
įstaigų nuosavomis lėšomis, arba visais minėtais
vertinimais kartu. Apskaičiavus balansinės ir nebalansinės
veiklos apimtis, skolos finansinės priemonės įvertinamos pagal
jų rinkos kainas arba pagal jų nominalias vertes, akcijos
įvertinamos pagal jų rinkos kainą, o išvestinės
priemonės − pagal jų pagrindinių priemonių nominalias
arba rinkos vertes. Ilgosios ir trumposios pozicijos yra susumuojamos nepaisant
jų ženklo. ê93/6/EEB 4 straipsnio
8 dalis (pritaikytas) 4. Tuo atveju, jeigu įstaiga
ilgesnį laikotarpį viršija šio straipsnio 6
dalies i ir ii punktuose Ö 2 dalies a ir b
punktuose Õ nustatytą
vieną arba abu apribojimus arba jeigu ji viršija 6
dalies iii punkte Ö 2 dalies c
punkte Õ nustatytus
vieną arba abu apribojimus, iš jos reikalaujama įvykdyti šios
direktyvos 4 straipsnio 1 dalies i punkte Ö 1 dalies a
punkte Õ išdėstytus
reikalavimus, susijusius su jos prekybos knygosje apskaitoma
veikla, o ne reikalavimus, kurie numatyti Direktyvoje
89/647/EEB Ö Direktyvos
[2000/12/EB] 75 straipsnio a punkte Õ , ir apie tai
informuoti kompetentingą instituciją. ònaujas 19 straipsnis 1. Taikant I
priedo 14 dalį, atitinkamų subjektų išleistiems skolos
vertybiniams popieriams, išreikštiems ir finansuotiems nacionaline valiuta,
nacionalinių institucijų nuožiūra gali būti taikomas 0 %
rizikos koeficientas. ê93/6/EEB 11
straipsnio 2 dalis (pritaikytas) 2. Nepaisant
Ö Taikydamos
išlygą Õ šios direktyvos
I priedo Ö 13 ir Õ 14 dalies
reikalavimųams, valstybės narės gali nustatyti
specifinės rizikos reikalavimą visoms obligacijoms, kurioms, kaip numatyta Direktyvos 89/647/EEB 11 straipsnio
2 dalyje, taikomas 10 % rizikos koeficientas, Ö kurioms taikomi
Direktyvos [2000/12/EB] VI priedo 1 dalies 65−67 punktai Õ , lygų pusei specifinės rizikos reikalavimo, numatyto
pripažįstamai pozicijai, kurios likęs išpirkimo terminas yra toks
pat, kaip ir likęs iki šios obligacijos išpirkimo Ö, sumažintą
direktyvos [2000/12/EB] VI priedo 1 dalies 68 punkte nurodytais procentiniais
dydžiais Õ. ònaujas 3. Jeigu,
kaip nurodyta I priedo 52 dalyje, viena kompetentinga institucija
pripažįsta, kad trečiosios šalies kolektyvinio investavimo subjektas
atitinka reikalavimus, kitos valstybės narės kompetentinga
institucija gali pasinaudoti šiuo pripažinimu ir pati vertinimo neatlikti. 20 straipsnis 1. Atsižvelgiant
į šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalis bei šios direktyvos 34 straipsnį,
investicinėms įmonėms taikomi Direktyvos [2000/12/EB] 75
straipsnio reikalavimai. 2. Taikydamos
išlygą 1 daliai, kompetentingos institucijos gali leisti, kad
investicinės įmonės, neturinčios leidimo teikti Direktyvos
2004/39/EB I priedo A skirsnio 3 ir 6 punktuose išvardytas investicines
paslaugas, turėtų nuosavų lėšų, kurios visais atvejais
būtų didesnės už didesniąją iš toliau nurodytų
sumų arba jai lygios: a) Direktyvos
[2000/12/EB] 75 straipsnio a−c punktuose nurodytų kapitalo
reikalavimų sumą(-ai); b) šios direktyvos
21 straipsnyje nustatytą(-ai) sumą(-ai). 3. Taikydamos
išlygą 1 daliai, kompetentingos institucijos gali leisti, kad
investicinės įmonės, turinčios 9 straipsnyje nurodytą
pradinį kapitalą, bet priskiriamos toliau nurodytoms kategorijoms,
turėtų nuosavų lėšų, kurios visais atvejais
būtų didesnės už tas, kurios gaunamos sudėjus kapitalo
reikalavimus, apskaičiuotus pagal Direktyvos [2000/12/EB] 75 straipsnio
a−c punktų nuostatas, ir šios direktyvos 21 straipsnyje
nustatytą sumą, arba joms lygios: a) investicinės
įmonės, veikiančios savo sąskaita tam, kad
įvykdytų kliento užsakymą, arba siekdamos galimybės
naudotis kliringo ir atsiskaitymo sistema arba pripažinta birža, kai veikia
kaip tarpininkės arba vykdo kliento užsakymą; b) investicinės
įmonės: i) kurios nelaiko
klientų pinigų ar vertybinių popierių; ii) kurios veikia
tik savo sąskaita; iii) kurios neturi
išorės klientų; iv) už kurių
sandorių įvykdymą ir apmokėjimą atsako kliringo
įstaiga ir už kurių sandorius garantuoja ta kliringo įstaiga. 4. Visos
kitos Direktyvos [2000/12/EB] V priedo nuostatos, susijusios su operacine
rizika, 2 ir 3 dalyse nurodytoms investicinėms įmonėms taikomos
ir toliau. ê 93/6/EEB IV
priedas 21 straipsnis Investicinių įmonių nuosavos
lėšos turi sudaryti vieną ketvirtadalį jų
praėjusių metų nustatytų pridėtinių išlaidų. Kompetentingos institucijos gali šį
reikalavimą patikslinti tuo atveju, jeigu nuo praėjusių
metų įmonės veikloje įvyko esminių pokyčių. Jeigu įmonė dar nėra baigusi
vienerių metų veiklos, įskaitant ir tą dieną, kai ji
pradėjo veikti, tuomet reikalavimas yra lygus vienam ketvirtadaliui
nustatytų pridėtinių išlaidų, kurios nurodomos jos verslo
plane, jeigu kompetentingos institucijos nereikalauja šį planą
patikslinti. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö2 skirsnis
konsoliduotas reikalavimų taikymas Õ ònaujas 22 straipsnis 1. Kompetentingos
institucijos, iš kurių reikalaujama arba kurioms pavesta vykdyti
konsoliduotą 2 straipsnyje nurodytų grupių priežiūrą,
gali, įvertinusios kiekvieną atvejį atskirai, kapitalo
reikalavimų netaikyti visai grupei, jeigu: a) kiekviena
tokiai grupei priklausanti investicinė įmonė taiko 16
straipsnyje pateiktą nuosavų lėšų apibrėžimą; b) visos tokiai
grupei priklausančios investicinės įmonės gali būti
priskirtos 20 straipsnio 2 ir 3 dalyse minimoms kategorijoms; c) tokiai grupei
priklausančios investicinės įmonės kiekviena atskirai
atitinka 18 ir 20 straipsnių reikalavimus ir tuo pat metu iš savo
nuosavų lėšų atima visus įsipareigojimus investicinėms
įmonėms, finansų įstaigoms, turto valdymo bendrovėms
ir papildomas paslaugas teikiančioms įmonėms, kurie kitaip
būtų konsoliduoti; d) bet kuri
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kuri yra bet
kurios tokiai grupei priklausančios investicinės įmonės
patronuojanti įmonė, turi ne mažiau kapitalo, apibrėžiamo kaip
Direktyvos [2000/12/EB] 57 straipsnio a−h punktų suma, už tą,
kuris gaunamas sudėjus visą turtą, subordinuotas pretenzijas ir
finansines priemones buhalterine verte, nurodytas Direktyvos [2000/12/EB] 57
straipsnyje, investicinėse įmonėse, finansų įstaigose,
turto valdymo bendrovėse ir papildomas paslaugas teikiančiose
įmonėse, kurios kitaip būtų konsoliduotos, ir visus galimus
įsipareigojimus investicinėms įmonėms, finansų
įstaigoms, turto valdymo bendrovėms ir papildomas paslaugas
teikiančioms įmonėms, kurie kitaip būtų konsoliduoti; Jeigu įvykdomos
pirmoje pastraipoje nustatytos sąlygos, kiekviena investicinė įmonė
privalo turėti sistemas, reikalingas kapitalo šaltinių bei visų
tai grupei priklausančių finansų
kontroliuojančiųjų (holdingo) bendrovių, investicinių
įmonių, finansų įstaigų, turto valdymo bendrovių
ir papildomas paslaugas teikiančių įmonių finansavimo
valdymui bei kontrolei užtikrinti. 2. Taikydamos
išlygą 1 daliai, kompetentingos institucijos gali leisti, kad bet kuri
finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kuri yra tokiai
grupei priklausančios investicinės įmonės patronuojanti
įmonė, naudotų mažesnę vertę nei ta, kuri
apskaičiuojama pagal 1 dalies d punktą, tačiau jokiu atveju ne
mažesnę už tą, kuri gaunama sudėjus reikalavimus, taikomus pagal
18 ir 20 straipsnius atskirai kiekvienai investicinei įmonei, finansų
įstaigai, turto valdymo bendrovei ir papildomas paslaugas teikiančiai
įmonei, kurie kitaip būtų konsoliduoti, ir visus galimus
įsipareigojimus investicinėms įmonėms, finansų
įstaigoms, turto valdymo bendrovėms ir papildomas paslaugas
teikiančioms įmonėms, kurie kitaip būtų konsoliduoti.
Taikant šią dalį, finansų įstaigoms, turto valdymo
bendrovėms ir papildomas paslaugas teikiančioms įmonėms
taikomi kapitalo reikalavimai yra sąlyginiai kapitalo reikalavimai. ê 93/6/EEB 7
straipsnio 5 ir 6 dalys (pritaikytas) 23 straipsnis Kompetentingos institucijos reikalauja, kad
investicinės įmonės, priklausančios atitinkamai grupei,
kuriai netaikomas šio straipsnio 20 dalyje Ö 22
straipsnyje Õ pateiktas
reikalavimas, informuotų jas apie riziką, įskaitant su jų
kapitalo šaltiniais bei finansavimu susijusią riziką, kuri gali
pabloginti jų finansinę būklę. Jeigu kompetentingos
institucijos, remdamosi gauta informacija, nusprendžia, jog minėtų
investicinių įmonių finansinė padėtis nėra
pakankamai apsaugota, tuomet jos reikalauja, kad investicinės
įmonės imtųsi priemonių, o prireikus taikytų ir
atitinkamus apribojimus tokių įmonių kapitalo pervedimui tai
grupei priklausančioms įstaigoms. Jeigu kompetentingos institucijos netaiko šio straipsnio 22 dalyje Ö 22
straipsnyje Õ nurodyto reikalavimo
atlikti konsoliduotą priežiūrą, jos imasi kitų
reikiamų priemonių visos įstaigų grupės,
įskaitant ir visų už valstybės narės ribų
esančių įmonių, rizikai, pirmiausia didelių paskolų pozicijų
rizikai, valdyti. ònaujas Jeigu kompetentingos institucijos netaiko 22 straipsnyje nurodyto
reikalavimo atlikti konsoliduotą priežiūrą, kiekvienai
įmonei atskirai toliau taikomi Direktyvos [2000/12/EB] V antraštinės
dalies 5 skyriaus reikalavimai, o investicinių įmonių
priežiūrai, kuri atliekama kiekvienai įmonei atskirai, toliau taikomi
Direktyvos [2000/12/EB] 124 straipsnio reikalavimai. ê 93/6/EB 7
straipsnio 7−9 dalys 7. Valstybės narės gali netaikyti 4 ir 5 straipsniuose nustatytų
individualių ar pusiau konsoliduotų reikalavimų tai
įstaigai, kuri, kaip patronuojanti įmonė, yra prižiūrima
konsoliduotai, taip pat ir bet kuriai leidimą veiklai gavusiai ir
prižiūrimai tokios įstaigos dukterinei įmonei, kuriai taikoma
konsoliduota priežiūra atliekant patronuojančios įmonės
konsoliduotą priežiūrą. Teisė nevykdyti anksčiau minėtų reikalavimų
taip pat yra suteikiama tais atvejais, kai patronuojanti įmonė yra
finansinė kontroliuojanti bendrovė, kurios pagrindinė
buveinė yra toje pačioje valstybėje narėje kaip ir
įstaiga, jeigu holdingo bendrovei taikoma tokia pati priežiūra kaip
ir kredito įstaigoms arba investicinėms įmonėms, pirmiausia
- šios direktyvos 4 ir 5 straipsnių reikalavimai. Abiem atvejais, jeigu yra naudojamasi teise nenustatyti anksčiau
nurodyto reikalavimo, turi būti imamasi priemonių,
užtikrinančių patenkinamą nuosavų lėšų
paskirstymą įstaigų grupėje. 8. Jeigu įstaigos patronuojanti įmonė yra įstaiga,
gavusi leidimą veiklai ir veikianti kitoje valstybėje narėje,
šiai įstaigai leidimą išdavusios kompetentingos institucijos taiko
šios direktyvos 4 ir 5 straipsniuose nurodytas taisykles individualiai arba,
kur tinka, pusiau konsoliduotai. 9. Nepaisant šio straipsnio 8 dalies reikalavimų, kompetentingos
institucijos, kurios atsako už leidimų išdavimą patronuojančios
įmonės dukterinei įmonei, kuri yra įstaiga, gali pagal
dvišalį susitarimą perduoti savo atsakomybę už dukterinės
įmonės kapitalo pakankamumo bei didelių paskolų
priežiūrą toms kompetentingoms institucijoms, kurios leidimą
veiklai išdavė patronuojančiai įmonei ir vykdo jos
priežiūrą. Apie tokius susitarimus ir jų turinį būtina
informuoti Komisiją. Šią informaciją (išskyrus informaciją apie
įstaigų grupes, kurios nurodytos šio straipsnio 3 dalyje) Komisija
perduoda kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms,
Bankininkystės patariamajam komitetui ir Tarybai. ònaujas 24 straipsnis Taikydamos
išlygą 2 straipsnio 2 dalies nuostatoms, kompetentingos institucijos
investicinėms įmonėms gali netaikyti toje dalyje nustatyto
konsoliduoto kapitalo reikalavimo, jeigu visos grupei priklausančios
investicinės įmonės gali būti priskirtos 20 straipsnio 2
dalyje nurodytoms investicinėms įmonėms ir jeigu grupėje
nėra kredito įstaigų. Jeigu įvykdomos
pirmos pastraipos sąlygos, reikalaujama, kad patronuojančios
investicinės įmonės nuosavos lėšos visais atvejais
būtų didesnės už didesnįjį iš toliau nurodytų
dviejų konsoliduotų reikalavimų, apskaičiuotų pagal
šio skyriaus 3 skirsnį, arba jam lygios: (a)
Direktyvos [2000/12/EB] 75
straipsnio a−c punktuose nurodytų kapitalo reikalavimų
sumą(-ai); (b)
21 straipsnyje
nustatytą(-ai) sumą(-ai). 25 straipsnis Taikydamos
išlygą 2 straipsnio 2 dalies nuostatoms, kompetentingos institucijos
investicinėms įmonėms gali netaikyti toje dalyje nustatyto
konsoliduoto kapitalo reikalavimo, jeigu visos grupei priklausančios
investicinės įmonės gali būti priskirtos 20 straipsnio 2 ir
3 dalyse nurodytoms investicinėms įmonėms ir jeigu grupėje
nėra kredito įstaigų. Jeigu įvykdomos
pirmos pastraipos sąlygos, reikalaujama, kad patronuojančios
investicinės įmonės nuosavos lėšos visais atvejais
būtų didesnės už tas, kurios gaunamos sudėjus konsoliduotus
kapitalo reikalavimus, apskaičiuotus pagal šio skyriaus 3 skirsnį,
t. y. reikalavimus, nurodytus Direktyvos [2000/12/EB] 75 straipsnio
a−c punktuose, ir šios direktyvos 21 straipsnyje nustatytą
sumą, arba joms lygios. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö3 skirsnis Õ Konsoliduotų reikalavimų
apskaičiavimas ê 98/31/EB 1
straipsnio 4 dalis (pritaikytas)
26 straipsnis 1. Jeigu nesinaudojama 20 ir 22 dalyse Ö 22
straipsnyje Õ numatytomis
teisėmis netaikyti nustatytų reikalavimų, kompetentingos
institucijos, norėdamos konsoliduotai skaičiuoti I ir VIII prieduose nustatytus kapitalo reikalavimus ir Ö 28−32
straipsniuose bei Õ VI priede nurodytas paskolas pozicijas
klientams, gali leisti tarpusavyje įskaityti vienos įstaigos prekybos
knygos grynąsias pozicijas ir kitos įstaigos prekybos knygos
pozicijas pagal Ö 28−32
straipsniuose bei Õ I, VI ir VIII prieduose
nustatytas taisykles. Be to, jos gali leisti tarpusavyje įskaityti
vienos įstaigos užsienio valiutos pozicijas ir kitos įstaigos užsienio
valiutos pozicijas pagal III ir (arba) VIII priede
nustatytas taisykles. Kompetentingos institucijos taip pat gali leisti
tarpusavyje įskaityti vienos įstaigos biržos prekių pozicijas ir
kitos įstaigos biržos prekių pozicijas pagal VII
Ö IV Õ ir (arba) VIII priede nustatytas taisykles. ê93/6/EEB 7 straipsnio
11 dalis (pritaikytas) 2. Kompetentingos institucijos taip pat gali leisti atitinkamai tarpusavyje
įskaityti įmonių, esančių trečiosiose šalyse,
prekybos knygos pozicijas ir užsienio valiutos bei biržos prekių
pozicijas, jeigu tuo pačiu metu įvykdomos toliau išvardytos
sąlygos: i) a) minėtos
įmonės yra gavusios leidimus veiklai trečiojoje šalyje ir
atitinka Direktyvos 77/780/EEB 1 straipsnio pirmojoje
įtraukoje Ö [2000/12/EB] 4
straipsnio 1 dalyje Õ pateiktą
kredito įstaigų apibrėžimą arba yra pripažintos
trečiosios šalies investicinės įmonės; ii) b) tokios įstaigos individualiai vykdo kapitalo pakankamumo
reikalavimus, atitinkančius šios direktyvos reikalavimus; iii)c) aptariamosiose
šalyse nėra priimtų teisės aktų, kurie galėtų
turėti rimtos įtakos nuosavų lėšų perdavimui
grupėje. ê93/6/EEB 7 straipsnio
12 dalis (pritaikytas) 3. Kompetentingos institucijos taip pat
gali leisti atlikti tarpusavio užskaitymus, kurie nurodyti šio straipsnio 10 Ö 1 Õ dalyje, tarp
atitinkamai grupei priklausančių įstaigų, kurioms leidimai
veiklai išduoti atitinkamoje valstybėje narėje, jeigu: i) a) tokios grupės
įstaigų kapitalas yra tinkamai paskirstomas; ii) b) įstatymų,
teisinė ir sutarčių sistema, kuria vadovaujasi įstaigos,
gali užtikrinti finansinę tarpusavio paramą grupėje. ê93/6/EEB 7 straipsnio
13 dalis (pritaikytas) 4. Be to, kompetentingos institucijos
gali leisti atlikti tarpusavio užskaitymus, kaip nurodyta šio straipsnio 10 Ö 1 Õ dalyje, tarp
atitinkamos grupės įstaigos, kuri atitinka šio straipsnio 12 Ö 3 Õ dalies sąlygas,
ir bet kurios tai pačiai grupei priklausančios įstaigos, kuriai
leidimas veiklai buvo išduotas kitoje valstybėje narėje, tada, kai
tokia įstaiga privalo individualiai vykdyti kapitalo reikalavimus,
numatytus šios direktyvos 4 ir 5 Ö 18, 20 ir 28 Õ straipsniuose. ê 93/6/EEB 7
straipsnio 14 ir 15 dalys (pritaikytas) 27 straipsnis 1. Konsoliduotai apskaičiuojant
nuosavas lėšas, vadovaujamasi Direktyvos 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ 5 Ö 65 Õ straipsniu. 2. Kompetentingos institucijos,
atsakingos už konsoliduotos priežiūros vykdymą, gali pripažinti
galiojančiais IV skyriuje nurodytoms atitinkamoms įstaigoms taikomus
tam tikrus nuosavų lėšų apibrėžimus, kai skaičiuojamos
minėtų įstaigų konsoliduotos nuosavos lėšos. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö4 skirsnis Õ ÖDIDELIŲ PASKOLŲ POZICIJŲ
STEBĖJIMAS IR KONTROLĖ Õ ê93/6/EEB 5 straipsnio
1 dalis (pritaikytas) 28 straipsnis 1. Įstaigos stebi ir kontroliuoja
savo dideles paskolas pozicijas pagal Direktyvos
92/121/EEB Ö Direktyvos
[2000/12/EB] 106−118 straipsnių Õ reikalavimus. ê 98/31/EB 1
straipsnio 3 dalis (pritaikytas) 2. Nepaisant
Ö Taikant išlygą Õ 1 dalies reikalavimųams,
tos įstaigos, kurios skaičiuoja kapitalo reikalavimus savo prekybos
knygosje
apskaitomai veiklai pagal I ir II priedus
ir prireikus pagal VIII priedą, stebi ir
kontroliuoja savo dideles paskolas pozicijas pagal Direktyvą
92/121/EEB Ö Direktyvos
[2000/12/EB] 106−118 straipsnius Õ, atsižvelgdamos
į šios direktyvos VI priede Ö 29−32
straipsniuose Õ nustatytus
pakeitimus. ònaujas 3. Komisija
iki 2007 m. gruodžio 31 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio skirsnio
veikimo ataskaitą ir atitinkamus pasiūlymus. ê 93/6/EEB VI
priedo 2 dalis (pritaikytas)
ðnaujas 29 straipsnis 1. Prekybos knygos pozicija
atskirų klientų atžvilgiu apskaičiuojama sudedant toliau
apibūdintus i, ii ir iii punktus: i) a) perviršį, kuriuo
įstaigos ilgosios pozicijos, sudarančios visas atitinkamo kliento
išleistas finansines priemones, viršija jos trumpąsias pozicijas, jeigu
toks perviršis yra teigiamas Ö , o Õ (visų atskirų finansinių priemonių
grynoji pozicija apskaičiuojama pagal šios direktyvos I priede
išdėstytus metodus); ii) b) grynąją poziciją, jeigu įstaiga
organizuoja skolos ar nuosavybės finansinių priemonių
platinimą;, įstaigos pozicija yra jos grynoji
pozicija (apskaičiuojama atimant tas platinamas pozicijas, kurias yra
pasirašiusios ar kurių nupirkimą oficialiais susitarimais patvirtino
trečiosios šalys), sumažinta šios direktyvos I priedo 39 dalyje nurodytais
koeficientais. iii)c) poziciją, atsirandančią su atitinkamu klientu
sudarant šios direktyvos II priede nurodytus sandorius, susitarimus bei
sutartis, kuri apskaičiuojama minėtame priede nurodytu ð pozicijų vertės
apskaičiavimo ï būdu sandorio šalims netaikant rizikos
koeficientų. ÖTaikant b
punktą, grynoji pozicija apskaičiuojama atimant tas platinamas
pozicijas, kurias yra pasirašiusios ar kurių nupirkimą oficialiais
susitarimais patvirtino trečiosios šalys, ir sumažinama šios direktyvos I
priedo 41 dalyje nurodytais koeficientais. Õ ÖTaikant b
punktą, Õ Ttol,
kol bus imtasi tolimesnių koordinavimo veiksmų, kompetentingos
institucijos reikalauja, kad įstaigos sukurtų sistemas,
padedančias stebėti bei kontroliuoti jų pozicijas, susijusias su
garantavimu išplatinti vertybinius popierius laikotarpiu nuo pradinio
įsipareigojimo ir pirmosios darbo dienos, atsižvelgiant į prisiimamos
rinkos rizikos pobūdį. ðTaikant c punktą, Direktyvos
[2000/12/EB] 84−89 straipsniams netaikoma šios direktyvos II priedo 5
dalyje pateikta nuoroda.ï ê 93/6/EEB VI
priedo 3 dalis (pritaikytas)
2. Po to pPrekybos
knygos pozicija susijusių klientų grupių atžvilgiu
apskaičiuojama susumuojant pozicijas pagal kiekvieną grupei
priklausantį klientą, kaip nurodyta 12 dalyje. ê 93/6/EEB VI
priedo 4 dalis (pritaikytas)
30 straipsnis 1. Bendroji pozicija kiekvieno atskiro
kliento ar susijusių klientų grupių atžvilgiu
apskaičiuojama sudedant prekybos knygos ir ne prekybos knygos pozicijas
atsižvelgiant į Direktyvos 92/121/EEB 4 straipsnio
6-12 dalis Ö [2000/12/EB]
112−117 straipsnius Õ . Norėdamos apskaičiuoti ne prekybos
knygos poziciją, įstaigos vadovaujasi tuo, jog pozicija, atsirandanti
dėl turto, apskaičiuojamo iš jų nuosavų lėšų
pagal šios direktyvos V priedo 2 dalies d punktą
Ö 13 straipsnio 2
dalies d punktą Õ, yra lygi nuliui. ê 93/6/EEB VI
priedo 5 dalis (pritaikytas)
ðnaujas 2. Įstaigos teikia ataskaitas
apie bendrąją poziciją atskirų klientų arba
susijusių klientų grupių atžvilgiu, apskaičiuojamą
pagal šio priedo 4 dalį,
Direktyvos 92/121/EEB 3 straipsnyje Ö [2000/12/EB]
110 straipsnyje Õ nustatyta tvarka. ðIšskyrus atpirkimo sandorius ir
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo ar skolinimosi
sandorius, apskaičiuojant dideles pozicijas klientų ir susijusių
klientų grupių atžvilgiu pranešimo apie tas pozicijas tikslais
neatsižvelgiama į kredito rizikos mažinimo pripažinimą. ï ê 93/6/EEB VI
priedo 6 dalis (pritaikytas)
3. Pozicijų, susijusių su Ö 1 dalyje
minėtais Õ atskirais klientais
arba susijusių klientų grupėmis, suma ribojama pagal Direktyvos 92/121/EEB 4 straipsnį Ö [2000/12/EB]
111−117 straipsnius Õ laikantis tos pačios direktyvos 6 straipsnyje
išdėstytų pereinamųjų nuostatų. ê 93/6/EEB VI
priedo 7 dalis (pritaikytas)
4. Nepaisant
Ö Taikydamos
išlygą Õ šio priedo 6 Ö 3 Õ dalies reikalavimųams,
kompetentingos institucijos gali leisti, kad turtas, kurį sudaro
pretenzijos investicinėms įmonėms,
pripažintoms trečiųjų šalių investicinėms
įmonėms bei pripažintiems kliringo rūmams ir biržoms bei kitos
su jais susijusios pozicijos, būtų traktuojamas kaip pretenzijos
kredito įstaigoms arba su jomis susijusios pozicijos, vadovaujantis
Direktyvos 92/121/EEB 4 straipsnio 7 dalies i punktu, 9
ir 10 dalimis Ö [2000/12/EB]
113 straipsnio 2 dalies i punktu, 115 straipsnio 2 dalimi ir 116 straipsniu Õ . ê 93/6/EEB VI
priedo 8 dalis (pritaikytas) 31 straipsnis Kompetentingos institucijos gali leisti
viršyti Direktyvos 92/121/EEB 4 straipsnyje Ö [2000/12/EB]
111−117 straipsniuose Õ nurodytas ribas,
jeigu tuo pačiu metu vykdomos toliau
išvardytos sąlygos: 1. a) prekybos knygos
pozicija atitinkamam klientui arba susijusių klientų grupei neviršija
Direktyvoje 92/121/EEB Ö Direktyvos
[2000/12/EB] 111−117 straipsniuose Õ nustatytų
dydžių, apskaičiuotų atsižvelgiant į nuosavas lėšas, apibūdintas Ö nurodytas Õ Direktyvoje 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ taip, kad perviršis
būtų susijęs tik su prekybos knyga; 2.b) įmonė Ö įstaiga Õ įvykdo
papildomo kapitalo reikalavimą dėl Direktyvos 92/121/EEB
[2000/12/EB] 4 Ö 111 Õ straipsnio 1 ir 2
dalyse numatyto dydžio perviršio Ö ,
apskaičiuotą pagal šios direktyvos VI priedą Õ ; 3.c) jeigu
nuo perviršio atsiradimo praėjo 10 arba mažiau dienų, prekybos knygos
pozicija, susijusi su atitinkamu klientu arba susijusių klientų
grupe, negali viršyti 500 % įstaigos nuosavų lėšų; 4.d) bet
kuris bendras perviršis, egzistuojantis daugiau kaip 10 dienų, negali
viršyti 600 % įstaigos nuosavų lėšų; 5 .e) įstaigos
privalo kas tris mėnesius pateikti kompetentingoms institucijoms
ataskaitas apie visus Direktyvos 92/121/EEB Ö [2000/12/EB] Õ 4 Ö 111 Õ straipsnio 1 ir 2
dalyse nustatytų dydžių viršijimo atvejus per praėjusius tris
mėnesius. Ö Taikant e
punktą, Õ Kkiekvienu
dydžių viršijimo atveju turi būti nurodoma perviršio suma ir
atitinkamo kliento pavardė (pavadinimas). ê 93/6/EEB VI
priedo 9 ir 12 dalys (pritaikytas) 32 straipsnis 1. Kompetentingos institucijos nustato
procedūras, apie kurias jos informuoja Tarybą
ir Komisiją, kad būtų užkirstas kelias sąmoningam
įstaigų bandymui išvengti papildomo kapitalo reikalavimų,
kuriuos joms tektų įvykdyti dėl pozicijų,
viršijančių Direktyvos 92/121/EEB Ö [2000/12/EB] Õ 4 Ö 111 Õ straipsnio 1 ir 2
dalyse nustatytus dydžius, jeigu šios pozicijos išlieka ilgiau kaip 10
dienų, laikinai atitinkamas pozicijas perduodant kitai bendrovei, kuri
nebūtinai turi priklausyti tai pačiai grupei, ir (arba) sudarant
dirbtinius sandorius, kurių tikslas − panaikinti poziciją per
10 dienų ir sukurti naują poziciją. Įstaigos
privalo turėti sistemas, kurios užtikrintų, kad kompetentingos
institucijos būtų iš karto informuojamos apie visus tokio
pobūdžio perdavimus. Kompetentingos institucijos praneša Ö Tarybai ir
Õ Komisijai apie šias
procedūras. Įstaigos privalo turėti sistemas, kurios
užtikrintų, kad kompetentingos institucijos būtų iš karto
informuojamos apie visus tokio pobūdžio perdavimus, turinčius pirmoje
pastraipoje nurodytą poveikį. 2. Kompetentingos institucijos gali
leisti toms įstaigoms, kurios, kaip numatyta šios direktyvos V priedo 2 dalyje Ö 13 straipsnio 2
dalyje Õ , gali naudoti
alternatyvų nuosavų lėšų apibrėžimą
Ö nustatymą Õ, šį apibrėžimą Ö nustatymą Õ naudoti
įgyvendinant šio priedo 5, 6 ir 8 dalių Ö 30 straipsnio 2
ir 3 dalių bei 31 straipsnio Õ reikalavimus, jeigu
iš atitinkamų įstaigų, be kita ko,
reikalaujama įvykdyti visus Direktyvos 92/121/EEB 3
ir 4 Ö [2000/12/EB]
110−117 Õ straipsniuose
išdėstytus įpareigojimus, kurie susiję su ne prekybos knygos
pozicija, naudojant nuosavas lėšas, kaip nurodyta Direktyvoje 89/299/EEB Ö [2000/12/EB] Õ . ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö5 skirsnis Õ POZICIJŲ VERTINIMAS DĖL
ATSKAITOMYBĖS 33 straipsnis ònaujas 1. Visoms
prekybos knygos pozicijoms taikomos vertinimo, kuriuo siekiama riboti
riziką, taisyklės, kaip nurodyta VII priedo B dalyje. Laikydamosi
šių taisyklių, įstaigos turi užtikrinti, kad kiekviena prekybos
knygos pozicija būtų atvaizduota rinkos verte. Ši vertė turi
būti pakankamai tiksli, atsižvelgiant į dinamišką prekybos
knygos pozicijų pobūdį, rizikos taisyklių kokybės
poreikį ir kapitalo reikalavimų veikimo būdą bei
tikslą prekybos knygos pozicijų atžvilgiu. 2. Pozicijos
vertinamos ne rečiau kaip kartą per dieną. ê 93/6/EEB 6
straipsnis (pritaikytas) 1. Įstaigos kiekvieną dieną įvertina savo prekybos
knygos pozicijas pagal rinkos kainas, išskyrus tuos atvejus, kai joms taikomi
šios direktyvos 4 straipsnio 6 dalies reikalavimai. 23. Jeigu
rinkos kainos nėra nustatytos, pavyzdžiui,
prekiaujant naujos emisijos finansinėmis priemonėmis pirminėse
rinkose, kompetentingos institucijos gali laikinai atidėti šio
straipsnio 1 Ö ir 2 Õ dalyjese
nustatyto reikalavimo vykdymą ir reikalauti Ö reikalauja Õ, kad įstaigos
naudotų alternatyvius įvertinimo metodus, jeigu pastarieji yra
pakankamai pagrįsti ir buvo patvirtinti kompetentingų
institucijų. ê93/6/EEB KONSOLIDUOTA PRIEŽIŪRA ònaujas TAIKYMO
APIMTIS ê96/3/EEB 7
straipsnis Bendrieji principai ê 98/31/EB 7
straipsnio 10 dalis (pritaikytas) 10. Jeigu nesinaudojama 7 ir 9 dalyse numatytomis teisėmis netaikyti
nustatytų reikalavimų, kompetentingos institucijos, norėdamos
konsoliduotai skaičiuoti I ir VIII prieduose nustatytus kapitalo
reikalavimus ir VI priede nurodytas paskolas klientams, gali leisti tarpusavyje
įskaityti vienos įstaigos prekybos knygos grynąsias pozicijas ir
kitos įstaigos prekybos knygos pozicijas pagal I, VI ir VIII prieduose
nustatytas taisykles. Be to, jos gali leisti
tarpusavyje įskaityti vienos įstaigos užsienio valiutos pozicijas ir
kitos įstaigos užsienio valiutos pozicijas pagal III ir (arba) VIII priede
nustatytas taisykles. Kompetentingos institucijos taip pat gali leisti
tarpusavyje įskaityti vienos įstaigos biržos prekių pozicijas ir
kitos įstaigos biržos prekių pozicijas pagal VII ir (arba) VIII
priede nustatytas taisykles. ònaujas 6 skirsnis Rizikos valdymas
ir kapitalo vertinimas 34 straipsnis Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad kiekviena investicinė įmonė
atitiktų ne tik Direktyvos 2004/39/EB 13 straipsnio reikalavimus, bet ir
Direktyvos [2000/12/EB] 22 ir 123 straipsnių reikalavimus. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö7 skirsnis Õ ATSKAITOMYBĖS REIKALAVIMAI ê 93/6/EEB 8
straipsnis (pritaikytas) 35 straipsnis 1. Valstybės narės
reikalauja, kad investicinės įmonės ir kredito įstaigos
pateiktų savo valstybių narių kompetentingoms institucijoms
visą informaciją, kuri reikalinga vertinant, kaip laikomasi
taisyklių, priimtų pagal šią direktyvą. Valstybės
narės taip pat užtikrina, kad įstaigų vidaus kontrolės
mechanizmai, administracinės ir apskaitos procedūros leistų bet
kuriuo metu patikrinti, kaip jos laikosi tokių taisyklių reikalavimų. 2. Investicinės įmonės privalo pateikti Ö pateikia Õ kompetentingoms
institucijoms ataskaitas pastarųjų nustatyta tvarka, būtent:
šios direktyvos 3 straipsnio 3 dalyje Ö 9
straipsnyje Õ nurodytos įmonės
atsiskaito kompetentingoms institucijoms mažiausiai kartą per
mėnesį, 3 Ö 5 Õ straipsnio 1 dalyje
nurodytos įmonės − mažiausiai kartą per tris
mėnesius, o įmonės, nurodytos 3 Ö 5 Õ straipsnio 2 dalyje,
ataskaitas kompetentingoms institucijoms turi pateikti ne rečiau kaip
kartą per pusę metų. 3. Nepaisant šio straipsnio 2 dalies
reikalavimų, šios direktyvos 3 straipsnio 1 ir 3
dalyse Ö 5 straipsnio 1
dalyje ir 9 straipsnyje Õ nurodytos
investicinės įmonės,
privalo pateikti konsoliduotą ar iš dalies konsoliduotą
informaciją tik kartą per pusę metų. 4. Kredito įstaigos privalo
teikti ataskaitas kompetentingų institucijų nustatyta tvarka ir
Direktyvoje 89/647/EEB Ö [2000/12/EB] Õ numatytu dažnumu. ê98/31/EB 1 straipsnio
5 dalis 5. Kompetentingos institucijos
įpareigoja įstaigas nedelsiant pranešti apie bet kurį
atvejį, kai šių įstaigų sandorio šalys, su kuriomis
sudaryti atpirkimo ir atvirkštiniai atpirkimo sandoriai arba vertybinių
popierių ir biržos prekių skolinimo ir skolinimosi operacijos,
nevykdo savo įsipareigojimų. Komisija pateikia Tarybai ataskaitą apie tokius
atvejus ir jų reikšmės tokių sandorių ir operacijų
traktavimui šioje direktyvoje praėjus ne daugiau kaip trejiems metams po
12 straipsnyje nurodytos datos. Tokioje ataskaitoje taip pat nurodoma, kaip
įstaigos vykdo joms taikomas 2 straipsnio 6 dalies b punkto i-v
papunkčiuose, ir ypač v papunktyje, sąlygas. Be to, ataskaitoje
turi būti smulkiai išdėstyti visi įstaigų tradicinio
skolinimo bei skolinimo naudojant atvirkštinius atpirkimo sandorius ir
vertybinių popierių skolinimosi arba biržos prekių skolinimosi
operacijų sąlyginės apimties pasikeitimai. Jeigu Komisija, remdamasi
tokia ataskaita ir kita informacija, nustato, kad reikalingos papildomos
apsaugos priemonės, padedančios užkirsti kelią piktnaudžiavimui,
ji pateikia atitinkamus pasiūlymus. ê 93/6/EEB (pritaikytas) ÖVI skyrius Õ Ö1 SKIRSNIS Õ KOMPETENTINGOS INSTITUCIJOS ê 93/6/EEB 9
straipsnis (pritaikytas) 36 straipsnis 1. Valstybės narės paskiria
institucijas, kurios turi Ö kompetentingas Õ vykdyti šioje
direktyvoje numatytas pareigas. Valstybės narės apie paskirtas
institucijas ir apie bet kokį pareigų paskirstymą informuoja
Komisiją. 2. Šio
straipsnio 1 dalyje nurodytos Ö Kompetentingos Õ institucijos turi būti Ö yra Õ valstybinės
institucijos, kurios nacionalinės teisės aktais arba valstybinių
institucijų oficialiai yra pripažintos kaip atitinkamoje valstybėje
narėje veikiančios priežiūros sistemos dalis. 3. Atitinkamoms Ö kompetentingoms Õ institucijoms turi būti suteikti Ö suteikiami Õ visi
įgaliojimai, kurie reikalingi jų užduočių įvykdymui,
ypač tų, kurios susijusios su prekybos knygos sudėties
priežiūra. 1.
4. Įvairių
valstybių narių kompetentingos institucijos artimai bendradarbiauja,
vykdydamos šioje direktyvoje numatytas pareigas, ypač tais atvejais, kai
investicinės paslaugos yra teikiamos kaip paslaugos arba steigiant
filialus vienoje ar keliose valstybėse narėse. Paprašius, jos suteikia
vienos kitoms informaciją, kuri gali padėti vykdyti investicinių
įmonių bei kredito įstaigų kapitalo pakankamumo
priežiūrą, o ypač tikrinant, kaip jos laikosi šioje direktyvoje
išdėstytų taisyklių. Kiekvienu pasikeitimo informacija tarp
kompetentingų institucijų atveju, kuris numatytas šioje direktyvoje
ir kuris susijęs su investicinėmis įmonėmis, turi būti
laikomasi profesinių paslapčių saugojimo reikalavimo, kuris
numatytas Direktyvos 93/22/EEB 25 straipsnyje, o kredito įstaigų
atveju - įsipareigojimo, numatyto Direktyvos 77/780/EEB, kuri iš dalies
pakeista Direktyva 89/646/EEB, 12 straipsnyje. ònaujas 2
SKIRSNIS Priežiūra 37 straipsnis 1. Direktyvos
[2000/12/EB] 124−132, 136 ir 144 straipsniai mutatis mutandis
taikomi investicinių įmonių priežiūrai laikantis šių
nuostatų: a) nuorodos į
Direktyvos [2000/12/EB] 6 straipsnį laikomos nuorodomis į Direktyvos
2004/39/EB 5 straipsnį; b) nuorodos į
Direktyvos [2000/12/EB] 22 ir 123 straipsnius laikomos nuorodomis į šios
direktyvos 34 straipsnį; c) nuorodos į
Direktyvos [2000/12/EB] 44−52 straipsnius laikomos nuorodomis į
Direktyvos 2004/39/EB 54 ir 58 straipsnius. Tuo atveju, kai ES
patronuojančios finansų kontroliuojančiosios (holdingo)
bendrovės dukterinės įmonės yra kredito įstaiga ir
investicinė įmonė, viena kompetentinga institucija, atsakinga už
kredito įstaigos priežiūrą, paskiriama atsakinga už minėtos
patronuojančios įmonės kontroliuojamų subjektų
konsoliduotą priežiūrą. 2. Direktyvos
[2000/12/EB] 129 straipsnio 2 dalyje nustatyti reikalavimai taip pat taikomi
įstaigų vidaus modelių pripažinimui pagal šios direktyvos V
priedą. Pirmoje pastraipoje
nurodyto pripažinimo terminas yra šeši mėnesiai. ê 93/6/EEB 9
straipsnio 4 dalis (pritaikytas)
38 straipsnis 1. Įvairių
vValstybių
narių kompetentingos institucijos artimai bendradarbiauja, vykdydamos
šioje direktyvoje numatytas pareigas, ypač tais atvejais, kai
investicinės paslaugos yra teikiamos kaip paslaugos arba steigiant
filialus vienoje ar keliose valstybėse narėse.
Paprašius, jos suteikia vienos kitoms
informaciją, kuri gali padėti vykdyti investicinių
įmonių bei kredito įstaigų kapitalo pakankamumo
priežiūrą, o ypač tikrinant, kaip jos laikosi šioje direktyvoje
išdėstytų taisyklių. 2. Kiekvienu pasikeitimo informacija
tarp kompetentingų institucijų atveju, kuris numatytas šioje
direktyvoje ir kuris susijęs su investicinėmis įmonėmis,
turi būti laikomasi Ö šių Õ profesinių
paslapčių saugojimo reikalavimo Ö ų Õ Ö : Õ a) Öinvesticinių
įmonių atveju − Õ reikalavimoų,
kurisie
numatytasi Direktyvos 93/22/EEB 25
straipsnyje Ö 2004/39/EB 54
ir 58 straipsniuose Õ ; b) o kredito įstaigų atveju
− įsipareigojimoų, numatytoų
Direktyvos 77/780/EEB, kuri iš dalies pakeista Direktyva
89/646/EEB, 12 straipsnyje Ö Direktyvos
[2000/12/EB] 44−52 straipsniuose Õ . ònaujas VII skyrius Informacijos
atskleidimas 39 straipsnis Investicinėms
įmonėms taikomi Direktyvos [2000/12/EB] V antraštinės dalies 5
skyriuje nustatyti reikalavimai. ê 93/6/EEB (pritaikytas) ÖVIII skyrius Õ Ö1 SKIRSNIS Õ ònaujas 40 straipsnis Apskaičiuojant
šioje direktyvoje numatytus minimalius kapitalo reikalavimus, susijusius su
sandorio šalies rizika, ir Direktyvoje [2000/12/EB] numatytus minimalius
kapitalo reikalavimus, susijusius su kredito rizika, taip pat nepažeidžiant
Direktyvos [2000/12/EB] III priedo antros − šeštos dalių
nuostatų, pozicijos trečiųjų šalių investicinių
įmonių atžvilgiu ir pozicijos pripažintų kliringo rūmų
bei biržų atžvilgiu vertinamos kaip pozicijos įstaigų atžvilgiu. 41 straipsnis Komisija iki 2008 m.
gruodžio 31 d. išnagrinėja ir, jei reikia, peržiūri sąlygų
II priede nustatytai sandorio šalies rizikai taikymą. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö2 SKIRSNIS Õ ÖVykdymo
įgaliojimaiÕ ê 93/6/EEB 10
straipsnis (pritaikytas) ðnaujas 42 straipsnis 1. Iki tol, kol
bus priimta kita direktyva, išdėstanti nuostatas dėl šios direktyvos
priderinimo prie techninės pažangos toliau išvardytose srityse, Taryba,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą ir vadovaudamasi Sprendimu
87/373/EEB, kvalifikuota balsų dauguma prireikus gali priimti tokius
pakeitimus: Ö Komisija priima
sprendimą dėl toliau išvardytų pakeitimų laikydamasi 43
straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros. Õ a) paaiškinti šios direktyvos 2 Ö 3 Õ straipsnyje
pateiktus apibrėžimus, kad būtų užtikrintas vienodas šios
direktyvos taikymas visoje Bendrijoje,; b) paaiškinti šios direktyvos 2 Ö 3 Õ straipsnyje
pateiktus apibrėžimus, kad būtų atsižvelgta į poslinkius
finansų rinkose,; c) pakeisti šios direktyvos 3 Ö 5−9 Õ straipsnyjeiuose
bei 4 Ö 18 Õ straipsnio 6 Ö 2 Õ dalyje nurodytas
pradinio kapitalo sumas, kad būtų atsižvelgta į pasikeitimus
ekonomikos bei pinigų srityse,; ðd) iš dalies pakeisti 20 straipsnio 2 ir 3
dalyse nurodytas
investicinių įmonių kategorijas, kad būtų atsižvelgta
į pokyčius finansų rinkose; ï ðe) paaiškinti 21 straipsnyje nustatytą
reikalavimą, kad būtų užtikrintas vienodas šios direktyvos
taikymas visoje Bendrijoje; ï f) suderinti terminologiją ir patikslinti apibrėžimus
pagal vėliau priimtus dokumentus, reguliuojančius institucinius ir
panašius dalykus.; ðg) iš dalies pakeisti I−VII
priedų technines nuostatas, kad būtų atsižvelgta į
pokyčius finansų rinkose, rizikos valdymą, apskaitos standartus
arba Bendrijos teisės aktuose nustatytus reikalavimus. ï ònaujas 43 straipsnis 1. Komisijai
padeda komitetas. 2. Kai
daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikoma Sprendimo
1999/468/EB 5 straipsnyje nustatyta procedūra, laikantis jo 7 straipsnio 3
dalies ir 8 straipsnio. Sprendimo 1999/468/EB 5
straipsnio 6 dalyje numatytas laikotarpis yra trys mėnesiai. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Ö3 SKIRSNIS Õ PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS ê93/6/EEB 11
straipsnis 11 straipsnis 1. Valstybės
narės gali išduoti leidimus veiklai investicinėms įmonėms,
kurioms taikoma Direktyvos 93/22/EEB 30 straipsnio 1 dalis ir kurių
nuosavos lėšos šios direktyvos taikymo dieną nesiekia šios direktyvos
3 straipsnio 1-3 dalyse nustatyto dydžio. Tačiau vėliau
investicinių įmonių nuosavos lėšos turi atitikti
sąlygas, išdėstytas šios direktyvos 3 straipsnio 5-8 dalyse. 2. Nepaisant šios direktyvos I priedo 14 dalies reikalavimų,
valstybės narės gali nustatyti specifinės rizikos
reikalavimą visoms obligacijoms, kurioms, kaip numatyta Direktyvos
89/647/EEB 11 straipsnio 2 dalyje, taikomas 10 % rizikos koeficientas,
lygų pusei specifinės rizikos reikalavimo, numatyto
pripažįstamai pozicijai, kurios likęs išpirkimo terminas yra toks
pat, kaip ir likęs iki šios obligacijos išpirkimo. ê 98/31/EB 1
straipsnio 6 dalis (pritaikytas) 1 straipsnis Iki 2006 m. gruodžio 31
d. valstybės narės gali leisti savo įstaigoms naudoti minimalius
pirkimo pardavimo kainų skirtumo, gabenimo ir tiesioginio sandorio
kainų koeficientus pagal toliau pateiktą lentelę vietoj VII
priedo 13, 14, 17 ir 18 dalyse išvardytųjų, jeigu, kompetentingų
institucijų nuomone: i) įstaigos
užsiima reikšmingu biržos prekių verslu; ii) įstaigų
portfelį sudaro įvairios biržos prekės ir iii) įstaigos
dar negali naudoti vidaus modelių, skirtų apskaičiuoti kapitalo
reikalavimus biržos prekių rizikai padengti pagal VIII priedą. Lentelė || Brangieji metalai (išskyrus auksą) || Pagrindiniai metalai || Žemės ūkio produktai (neperdirbti) || Kita, įskaitant energetikos produktus Pirkimo pardavimo kainų skirtumo koeficientas (%) || 1.0 || 1.2 || 1.5 || 1.5 Gabenimo kainų koeficientas (%) || 0.3 || 0.5 || 0.6 || 0.6 Tiesioginio sandorio kainų koeficientas (%) || 8 || 10 || 12 || 15 Tiesioginio sandorio
kainų koeficientas (%) Valstybės narės informuoja Komisiją
apie šio straipsnio taikymą. ònaujas 44 straipsnis Atsižvelgus į
šios direktyvos 2 straipsnį ir V skyriaus 2 ir 3 skirsnius, Direktyvos
[2000/12/EB] 152 straipsnio 1−6 dalys taikomos investicinėms
įmonėms, kurios, taikydamos šios direktyvos II priedą, pagal
riziką įvertintas pozicijas skaičiuoja pagal Direktyvos
[2000/12/EB] 84−89 straipsnius arba kurios, skaičiuodamos
operacinės rizikos kapitalo reikalavimus, naudoja direktyvos 105 straipsnyje
numatytą Pažangųjį vertinimo metodą. 45 straipsnis Valstybės
narės iki 2012 m. gruodžio 31 d. investicinių įmonių,
kurių atitinkamas verslo linijos „prekyba ir pardavimas“ rodiklis sudaro
ne mažiau kaip 50 % visų tų įmonių verslo linijų
atitinkamų rodiklių, apskaičiuotų pagal šios direktyvos 20
straipsnį ir Direktyvos [2000/12/EB] X priedo 2 dalies 1−8 dalis,
verslo linijai „prekyba ir pardavimas“ gali taikyti 15 % procentinį
dydį. ê 93/6/EEB 12
straipsnis (pritaikytas) ðnaujas Ö4 SKIRSNIS Õ BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 46 straipsnis 1. Valstybės
narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie,
įsigalioję iki Direktyvos 93/22/EEB 31 straipsnio antroje dalyje
nurodytos dienos, įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos
nedelsdamos praneša Komisijai. 1. Valstybės
narės ne vėliau kaip iki 2006 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia
įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina 2, 3, 11, 13,
17, 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25, 29, 30, 33, 34, 35, 37, 39, 40, 42, 44, 45, 47
straipsnius ir I, II, III, V, VII priedus. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai
šių nuostatų tekstus ir tų nuostatų bei šios direktyvos
koreliacinę lentelę. Jos taiko šias nuostatas nuo 2006 m. gruodžio 31
d. Valstybės narės, priimdamos šias
nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia
nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. ÖJose taip pat
nurodoma, kad nuorodos galiojančiuose įstatymuose ir kituose
teisės aktuose į minėtas direktyvas, panaikintas šia direktyva,
laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Õ Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia
Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių
įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų tekstus. ònaujas 47 straipsnis 1. Taikant
šią direktyvą, mutatis mutandis taikomos Direktyvos
[2000/12/EB] 152 straipsnio 7−12 dalys, atsižvelgiant į toliau
pateiktas nuostatas, kurios taikomos tuo atveju, kai pasinaudojama Direktyvos
[2000/12/EB] 152 straipsnio 7 dalyje numatyta galimybe: a) Direktyvos
[2000/12/EB] II priedo 6 dalyje esančios nuorodos laikomos nuorodomis
į Direktyvą 2000/12/EB, galiojusią iki 46 straipsnyje nurodytos
datos; b) II priedo 4.1
dalis taikoma tokia, kokia ji buvo iki 46 straipsnyje nurodytos datos. 2. Taikant
18 ir 20 straipsnius, mutatis mutandis taikoma Direktyvos [2000/12/EB]
157 straipsnio 2 dalis. ê93/6/EEB 13
straipsnis 13 straipsnis Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymus dėl kapitalo
reikalavimų, susijusių su prekyba prekėmis, prekių
išvestinėmis priemonėmis bei kolektyvinio investavimo subjektų
investiciniais vienetais. Taryba priima sprendimą dėl Komisijos pasiūlymų ne
vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki šios direktyvos taikymo dienos. ònaujas 48 straipsnis Direktyva 93/6/EEB
su pakeitimais, padarytais VIII priedo A dalyje išvardytomis direktyvomis, yra
panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų
dėl VIII priedo B dalyje išvardytų direktyvų perkėlimo į
nacionalinę teisę terminų. Nuorodos į
panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir
skaitomos vadovaujantis IX priede pateikta koreliacine lentele. 49 straipsnis Ši direktyva
įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje. ê93/6/EEB 14
straipsnis PERŽIŪRĖJIMO
SĄLYGA 14 straipsnis Taryba per trejus
metus nuo šios direktyvos 12 straipsnyje nurodytos dienos, remdamasi Komisijos
pasiūlymu, patikrina ir prireikus peržiūri šią direktyvą,
atsižvelgdama į jos taikymo metu įgytą patirtį, rinkos
naujoves ir pirmiausia į priežiūros institucijų
tarptautinių forumų sprendimus. ê93/6/EEB 15
straipsnis 50 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms
narėms. Priimta Briuselyje, [...] Europos Parlamento vardu Tarybos
vardu Pirmininkas Pirmininkas […] […] ê 93/6/EEB (pritaikytas) ðnaujas I PRIEDAS POZICIJŲ RIZIKAOS ð KAPITALO REIKALAVIMŲ
APSKAIČIAVIMAS ï ĮVADAS Ö BENDROSIOS NUOSTATOS Õ Užskaita 1. Įstaigos ilgųjų
(trumpųjų) pozicijų perviršis, palyginti su trumposiomis
(ilgosiomis) tos pačios emisijos akcijų, skolos finansinių
priemonių ar konvertuojamų finansinių priemonių pozicijomis
bei identiškais finansiniais būsimaisiais
ateities sandoriais, pasirinktiniaisimo
sandoriais, varantais ir padengtais varantais, yra kiekvienos iš šių
atskirų finansinių priemonių įstaigos grynoji pozicija.
Apskaičiuojant grynąją poziciją, kompetentingos
institucijos leidžia išvestinių finansinių priemonių pozicijas
vertinti pagal šio priedo 4−7 dalis kaip pagrindinio (arba
sąlyginio) vertybinio popieriaus pozicijas. Apskaičiuojant
specifinę riziką pagal šio priedo 14 dalį, neatsižvelgiama
į įstaigos turimas nuosavas skolos finansines priemones. 2. Neleidžiama tarpusavyje užskaityti
konvertuojamos finansinės priemonės ir pagrindinės ją
sudarančios finansinės priemonės priešingų pozicijų,
išskyrus atvejus, kai kompetentingos institucijos vadovaujasi nuostata, pagal
kurią atsižvelgiama į tikimybę, kad tam tikra konvertuojama
finansinė priemonė bus konvertuojama, arba jeigu šios institucijos
yra nustačiusios kapitalo reikalavimą, pagal kurį reikia
padengti bet kokius nuostolius, galinčius atsirasti atliekant
konvertavimą. 3. Prieš susumuojant grynąsias pozicijas,
visos jos turi būti konvertuojamos kiekvieną dieną į
valiutą, naudojamą įstaigos ataskaitose, pagal vyraujantį
dabartinį kursą nepaisant jų ženklo. Konkrečios priemonės ê 93/6/EB (pritaikytas) è1 98/31/EB
1 straipsnio 7 dalis ir priedo 1 dalies a punktas 4. Būsimieji
Ateities palūkanų normos
sandoriai, išankstiniai palūkanų normos sandoriai bei išankstiniai
įsipareigojimai pirkti ar parduoti skolos finansines priemones yra laikomi
atitinkamų ilgųjų ir trumpųjų pozicijų
kombinacijomis. Todėl ilgoji būsimojo
ateities palūkanų normos
sandorio pozicija yra laikoma skolinimosi, kurio terminas baigiasi būsimojo ateities
sandorio pristatymo įvykdymo dieną, ir turimo turto,
kurio terminas sutampa su atitinkamu pagrindinės finansinės
priemonės arba sąlyginės pozicijos, kuria paremtas minėtas būsimasis ateities sandoris, terminu, kombinacija.
Panašiai parduotas IPS laikomas ilgosios pozicijos, kurios terminas sutampa su
atsiskaitymo diena pridedant sandorio laikotarpį, ir trumposios pozicijos,
kurios terminas sutampa su atsiskaitymo diena, kombinacija. Ir skolinimasis, ir
turimas turtas įtraukiami į šio priedo 14 dalyje pateiktos 1
lentelės centrinės vyriausybės skiltį
Ö pirmąją
kategoriją Õ norint
apskaičiuoti kapitalą, kuris reikalingas padengti specifinę
riziką, susijusią su būsimaisiais
ateities palūkanų normos
sandoriais ir išankstiniais palūkanų normos sandoriais. Išankstinis
įsipareigojimas pirkti skolos finansinę priemonę yra laikomas
skolinimosi, kurio terminas baigiasi pristatymo dieną, ir pačios
skolos finansinės priemonės ilgosios (dabarties) pozicijos
kombinacija. Skolinimasis įtraukiamas į šio priedo Ö 14 dalies Õ 1 lentelės centrinės vyriausybės skiltį Ö pirmąją
kategoriją Õ , kad būtų
galima įvertinti specifinę riziką, o skolos finansinė
priemonė įrašoma į atitinkamą tos pačios lentelės
skiltį.è1 --- ç ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 1 dalies a punktas (pritaikytas) Kompetentingos institucijos gali leisti, kad
kapitalo reikalavimas būsimajam ateities sandoriui, kuriuo prekiaujama biržoje,
būtų lygus biržos nustatytam privalomam įnašui, jeigu jos yra
visiškai tikros, kad privalomas įnašas teisingai atspindi būsimojo ateities
sandorio riziką, ir kad jis yra bent jau lygus būsimojo ateities
sandorio kapitalo reikalavimui, kuris būtų gautas skaičiuojant
pagal toliau šiame priede nustatytą metodą arba pagal VIII priede apibūdintą vidaus modelių
metodą. Iki 2006 metų
gruodžio 31 d. kKompetentingos institucijos taip pat gali
leisti, kad šioje dalyje nurodytos rūšies nebiržinių išvestinių
finansinių priemonių sandorių, kurių kliringą vykdo
minėtų institucijų pripažinti kliringo namai, kapitalo
reikalavimas būtų lygus kliringo namų reikalaujamam privalomam
įnašui, jeigu jos yra visiškai tikros, kad privalomas įnašas
teisingai atspindi išvestinių finansinių priemonių sandorio
riziką, ir kad jis yra bent jau lygus atitinkamo sandorio kapitalo
reikalavimui, skaičiuojamam pagal toliau šiame priede nustatytą
metodą arba taikant VIII priede
apibūdintą vidaus modelių metodą. ê 93/6/EEB 2
straipsnio 22 dalis Šioje dalyje nurodyta ilgoji pozicija
yra tokia pozicija, kuriai įstaiga yra nustačiusi palūkanų
normą, kurią ji gaus tam tikru laiku ateityje, o trumpoji pozicija
yra tokia pozicija, kuriai įstaiga nustato palūkanų normą,
kurią ji mokės tam tikru metu ateityje. ê93/6/EEB 5. Pasirinktiniaiimo sandoriai, susiję su
palūkanų normomis, skolos priemonėmis, akcijomis, akcijų
indeksais, finansiniais būsimaisiais
ateities, apsikeitimaiso sandoriais ir užsienio valiuta, yra traktuojami
kaip pozicijos, lygios pagrindinės pasirinktinioimo
sandorio finansinės priemonės vertei, padaugintai iš šio pasirinktinioimo
sandorio delta koeficiento, kaip nurodoma šiame priede. Pastarosios pozicijos
gali būti tarpusavyje užskaitomos su visomis identiškų
pagrindinių vertybinių popierių arba išvestinių
pagrindinių finansinių priemonių priešingomis pozicijomis. Gali
būti naudojamas atitinkamos biržos taikomas delta arba tas, kurį
apskaičiuoja kompetentingos institucijos, o tais atvejais, kai delta
nėra nustatytas, arba nebiržinių sandorių atveju, naudojamas
pačios įstaigos apskaičiuotas delta, jeigu kompetentingos
institucijos mano, kad įstaigos taikomas delta skaičiavimo modelis
yra priimtinas. Vis dėlto kompetentingos institucijos
taip pat gali reikalauti, kad įstaigos skaičiuotų savo deltas
pagal kompetentingų institucijų nustatytą metodologiją. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 1 dalies b punktas (pritaikytas) Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad būtų aApsisaugoma
ne tik nuo delta rizikos, bet ir nuo visos kitos su pasirinkimo sandoriais
susijusios rizikos. Kompetentingos institucijos gali leisti, kad pasirašytam
pasirinkimo sandoriui, kuriuo prekiaujama biržoje, nustatytas reikalavimas
būtų lygus biržos reikalaujamam privalomam įnašui, jeigu jos yra
visiškai tikros, kad privalomas įnašas teisingai atspindi su atskiru
sandoriu susijusią riziką ir kad jis yra bent jau lygus pasirinkimo
sandorio kapitalo reikalavimui, skaičiuojamam pagal toliau šiame priede
nustatytą skaičiavimo metodą arba taikant VIII priede apibūdintą vidaus modelių
metodą. Iki 2006 m. gruodžio 31 d. kKompetentingos institucijos taip pat gali
leisti, kad kapitalo reikalavimas, skaičiuojamas nebiržiniams biržos
prekių pasirinkimo sandoriams, kurių kliringą atlieka
minėtų institucijų pripažinti kliringo namai, būtų
lygus kliringo namų nustatytam privalomam įnašui, jeigu jos yra
visiškai tikros, kad privalomas įnašas teisingai atspindi su pasirinkimo
sandoriu susijusią riziką ir kad jis yra bent jau lygus nebiržinio
pasirinkimo sandorio kapitalo reikalavimui, kuris būtų gautas pagal
toliau šiame priede nustatytą skaičiavimo metodą arba taikant VIII priede apibūdintą vidaus modelių
metodą. Be to, kompetentingos institucijos gali leisti, kad reikalavimas
nupirktam pasirinkimo sandoriui, kuriuo prekiaujama biržoje, arba nebiržiniam
pasirinkimo sandoriui atitiktų pagrindinei finansinei priemonei
nustatytą reikalavimą, jeigu gautas reikalavimas neviršija
pasirinkimo sandorio rinkos vertės. Reikalavimas pasirašytam nebiržiniam
pasirinkimo sandoriui nustatomas atsižvelgiant į pagrindinę
pasirinkimo sandorio finansinę priemonę. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 1 dalies c punktas 6. Varantai, susiję su skolos
finansinėmis priemonėmis ir nuosavybės vertybiniais popieriais,
vertinami taip pat kaip ir pasirinkimo sandoriai pagal 5 dalį. ê93/6/EEB 7. Vertinant palūkanų normos
riziką, apsikeitimo sandoriai vertinami taip pat kaip ir balanse
apskaitomos finansinės priemonės. Todėl palūkanų
normos apsikeitimo sandoriai, kurių metu įstaiga gauna kintančios
normos palūkanas ir moka fiksuotos normos palūkanas, vertinami kaip
ekvivalentiški kintančios palūkanų normos finansinės
priemonės, kurios terminas sutampa su laikotarpiu iki kito
palūkanų nustatymo, ilgosios pozicijos ir fiksuotos normos
palūkanų finansinės priemonės trumposios pozicijos
kombinacijai, kai tokios finansinės priemonės terminas sutampa su
paties apsikeitimo sandorio terminu. ònaujas 8. Jei nenurodyta
kitaip, kredito išvestinių finansinių priemonių atveju turi
būti naudojama nominali kredito išvestinių finansinių
priemonių sutarties suma. Skaičiuojant šalies, kuri prisiima kredito
riziką („apsaugos pardavėjo“), rinkos rizikos kapitalo
reikalavimą, pozicijos nustatomos taip: Apsikeitimo
grąžomis sandoris sukuria ilgąją poziciją referentinės
pozicijos ir trumpąją poziciją vyriausybės obligacijos,
kuriai pagal Direktyvos [2000/12/EB] VI priedą priskiriamas 0 % rizikos
koeficientas, skaičiuojant bendrąją rinkos riziką. Jis taip
pat sukuria ilgąją referentinės pozicijos poziciją,
skaičiuojant specifinę riziką. Kredito
įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoris nesukuria
pozicijos skaičiuojant bendrąją rinkos riziką. Vertindama
specifinę riziką, įstaiga turi atvaizduoti sintetinę
ilgąją poziciją. Jei už minėtą produktą mokamos
įmokos ar palūkanos, šie pinigų srautai turi būti
atvaizduoti kaip faktinė vyriausybės obligacijos fiksuota arba
kintama palūkanų norma. Su kreditu
susijęs vekselis yra palūkaninis produktas, kuris sukuria
ilgąją poziciją skaičiuojant paties vekselio
bendrąją rinkos riziką. Vertindama specifinę riziką,
įstaiga turi atvaizduoti sintetinę ilgąją poziciją. Be
to, ilgoji pozicija atvaizduojama ir skaičiuojant vekselio emitento
specifinę riziką. Pirmojo
įsipareigojimų neįvykdymo kredito išvestinė finansinė
priemonė sukuria kiekvienos pagrindinio įsipareigojimo
sudėtinės dalies poziciją nominalia verte. Jeigu didžiausias
mokėjimas įsipareigojimų neįvykdymo atveju yra mažesnis už
kapitalo reikalavimą, apskaičiuotą pagal šios pastraipos
pirmajame sakinyje nurodytą metodą, didžiausia mokėjimo suma
gali būti laikoma specifinės rizikos kapitalo reikalavimu. Antrojo
įsipareigojimų neįvykdymo kredito išvestinė finansinė
priemonė sukuria kiekvienos pagrindinio įsipareigojimo
sudėtinės dalies poziciją nominalia verte, atėmus
vieną poziciją (tą, kurios specifinės rizikos kapitalo
reikalavimas yra mažiausias). Jeigu didžiausias mokėjimas
įsipareigojimų neįvykdymo atveju yra mažesnis už kapitalo
reikalavimą, apskaičiuotą pagal šios pastraipos pirmajame sakinyje
nurodytą metodą, ši suma gali būti laikoma specifinės
rizikos kapitalo reikalavimu. Jei su kreditu
susijusio vekselio krepšelio produktas turi išorinį reitingą ir
atitinka reikalavimus, taikomus pripažįstamoms skolos pozicijoms, vietoje
kiekvienos pagrindinio įsipareigojimo sudėtinės dalies pozicijų,
vertinant specifinę riziką, gali būti atvaizduota tik viena
ilgoji vekselio emitento pozicija. Krepšelio produktas,
suteikiantis proporcingą apsaugą, sukuria poziciją kiekvienai
pagrindinio įsipareigojimo sudėtinei daliai skaičiuojant
specifinę riziką, o bendra nominali sutarties suma paskirstoma visoms
pozicijoms proporcingai. Jei galima pasirinkti daugiau nei vieną
atitinkamo pagrindinio įsipareigojimo sudėtinę dalį,
skaičiuojant specifinę riziką visam pagrindiniam
įsipareigojimui taikomas sudėtinės dalies, turinčios
didžiausią rizikos koeficientą, koeficientas. Kredito išvestinės
finansinės priemonės sutarties terminas taikomas vietoje
įsipareigojimo termino. Pozicijos kredito
riziką perleidžiančiai šaliai („apsaugos pirkėjui“) nustatomos
pagal apsaugos pardavėjo pozicijas, išskyrus su kreditu susijusį
vekselį (kuris emitentui nesukuria trumposios pozicijos). Jeigu tam tikru
metu kartu su pasirinkimo pirkti sandoriu numatomas vertės
padidėjimas, šis terminas laikomas apsaugos terminu. N-osios eilės
kredito išvestinių finansinių priemonių atveju apsaugos
pirkėjams leidžiama tarpusavyje užskaityti n-1 pagrindinio turto
specifinę riziką (t. y. n-1 turtas, kurio kapitalo poreikis
specifinei rizikai yra mažiausias). ê 93/6/EEB (pritaikytas) 89. Tačiau įĮstaigos, kurios išvestinių
finansinių priemonių, nurodytų šio priedo 4−7 dalyse,
palūkanų riziką įvertina ir valdo pagal rinkos kainas
diskontuotų pinigų srautų pagrindu, apskaičiuodamos anksčiau
nurodytas pozicijas gali naudotis jautrumo modeliais ir juos taikyti bet kuriai
obligacijai, kuri išperkama ne vienu kartu sumokant nominalo vertę termino
pabaigoje, o mokant dalimis per likusį terminą. Įstaigos
pasirinktą modelį bei jo naudojimą turi patvirtinti
kompetentingos institucijos. Tokie modeliai turi imituoti pozicijas, kurios
į palūkanų normos pasikeitimus reaguotų taip pat jautriai,
kaip ir pagrindiniai grynųjų pinigų srautai. Šis jautrumas
palūkanų normos pasikeitimams turi būti įvertintas
atsižvelgiant į nepriklausomus bazinių palūkanų normų
pokyčius visoje pelningumo kreivėje numatant bent po vieną
jautrumo tašką kiekvienoje terminų grupėje, pateiktoje šio
priedo 18 Ö 20 Õ dalies 2
lentelėje. Pozicijos įtraukiamos skaičiuojant kapitalo
rodiklį pagal šio priedo 15-30 Ö 17−32 Õ dalyse
išdėstytas nuostatas. 910.
Įstaigos, kurios nesinaudoja šio priedo 8 Ö 9 Õ dalyje
apibūdintais modeliais, gavusios kompetentingų institucijų
pritarimą, gali traktuoti kaip visiškai tarpusavyje užskaitytas tas šio
priedo 4−7 dalyse išvardytas išvestinių finansinių
priemonių pozicijas, kurios atitinka bent tokias sąlygas: i)a) pozicijų
vertės yra vienodos ir išreikštos ta pačia valiuta; ii)b) bazinė
norma (kintančių palūkanų normos pozicijoms) ir atkarpos
(fiksuotos palūkanų normos pozicijoms) palūkanų norma
atitinka viena kitą; iii)c) kita
palūkanų normos nustatymo diena arba fiksuotų atkarpų
pozicijų atveju laikotarpis, liekantis iki termino pabaigos, atitinka
toliau nurodytas ribas: i) trumpesnis kaip vienas mėnuo
− tą pačią dieną,; ii) nuo vieno mėnesio iki vienerių
metų − septynias dienas,; iii) ilgiau kaip vieneri metai − 30
dienų. 1011. Jeigu
vertybiniai popieriai arba garantuotos teisės į vertybinių
popierių nuosavybę perduodami atpirkimo sandorio būdu arba jeigu
vertybiniai popieriai skolinami skolinimo operacijos būdu, jų
perdavėjas arba skolintojas įtraukia šiuos vertybinius popierius
į savo kapitalo apskaičiavimus vadovaudamasis šiuo priedu tada, kai
tokie vertybiniai popieriai atitinka šios direktyvos 2
straipsnio 6 dalies a punkte Ö 11
straipsnyje Õ išdėstytus
reikalavimus. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 11. Kolektyvinio
investavimo subjektų investicinių vienetų pozicijoms taikomi ne
šio priedo reikalavimai, susiję su pozicijos rizika, o Direktyvoje
89/647/EEB išdėstyti reikalavimai dėl kapitalo. Specifinė ir bendroji rizika 12. Skolos finansinių priemonių arba
akcijų (arba skolos ar akcijų išvestinių finansinių
priemonių), kuriomis prekiaujama, pozicijos rizika yra suskirstoma į
du komponentus siekiant apskaičiuoti, kiek kapitalo reikia jų rizikai
padengti. Vienas iš jų − jos specifinė rizika, t. y.
atitinkamos finansinės priemonės kainos pasikeitimo rizika dėl
veiksnių, susijusių su jos emitentu, arba (išvestinės
finansinės priemonės atveju) rizika, susijusi su pagrindinės
finansinės priemonės emitentu. Antrasis pozicijos rizikos komponentas
apima bendrąją pozicijos riziką, t. y. tokią
finansinės priemonės (parduodamos skolos finansinės
priemonės arba skolos finansinės priemonės išvestinės
finansinės priemonės atveju) kainos pasikeitimo riziką, kuri
priklauso nuo palūkanų normos lygio pasikeitimo arba (akcijų ar
akcijų išvestinių finansinių priemonių atveju) nuo
bendrų visos akcijų rinkos svyravimų, nesusijusių su
jokiais specifiniais atskirų vertybinių popierių požymiais. SKOLOS FINANSINĖS PRIEMONĖS,
KURIOMIS PREKIAUJAMA 13. Įstaiga
suskirsto savo gGrynąsiasosios pozicijasos Ö suskirstomos Õ pagal valiutą,
kuria jos yra išreikštos, ir apskaičiuoja kapitalo reikalavimus bendrajai
ir specifinei rizikai pagal kiekvieną valiutą atskirai. Specifinė rizika ê93/6/EB ðnaujas 14. Įstaiga priskiria savo prekybos
knygos grynąsias pozicijas, apskaičiuotas pagal šio priedo 1 dalį,
atitinkamoms 1 lentelėje nurodytoms kategorijoms pagal likusius terminus
ir įvertina jas pagal riziką. Po to, norėdama apskaičiuoti
savo kapitalą, reikalingą apsisaugoti nuo specifinės rizikos,
įstaiga susumuoja pozicijas, padaugintas iš rizikos koeficiento,
nepriklausomai nuo to, ar jos ilgosios, ar trumposios. ðapskaičiuotas pagal 1 dalį,
atitinkamoms 1 lentelėje nurodytoms kategorijoms pagal jų
emitentą (įsipareigojantįjį asmenį), išorinį arba
vidinį kredito vertinimą ir likusį iki išpirkimo terminą,
tuomet jas padaugina iš nurodytų koeficientų. Po to, norėdama
apskaičiuoti kapitalo reikalavimą specifinei rizikai, įstaiga
sudeda pagal riziką įvertintas pozicijas, nesvarbu, ar jos ilgosios,
ar trumposios. ï ê93/6/EEB 1 lentelė Centrinės vyriausybės pozicijos || Pripažįstamos pozicijos || Kitos nuosavų lėšų pozicijos || iki 6 mėn. || nuo 6 iki 24 mėn. || virš 24 mėn. || 0,00 % || 0,25 % || 1,00 % || 1,60 % || 8,00 % ònaujas 1 lentelė Finansinės priemonės || Specifinės rizikos kapitalo poreikio koeficientas Skolos vertybiniai popieriai, kuriuos išleidžia arba už kuriuos garantuoja centrinė valdžia, taip pat kuriuos išleidžia centriniai bankai, tarptautinės organizacijos, daugiašaliai plėtros bankai arba valstybių narių regioninės ar vietos valdžios institucijos ir kuriems pagal standartinį metodą arba vidaus reitingais pagrįstą vertinimo metodą būtų suteiktas 0 % rizikos koeficientas. || 0 % Skolos vertybiniai popieriai, kuriuos išleidžia arba už kuriuos garantuoja centrinė valdžia, taip pat kuriuos išleidžia centriniai bankai, tarptautinės organizacijos, daugiašaliai plėtros bankai arba valstybių narių regioninės ar vietos valdžios institucijos ir kuriems pagal standartinį metodą būtų suteiktas 20 % arba 50 % rizikos koeficientas. Kitos pripažįstamos pozicijos, kaip apibrėžta 15 dalyje. || 0,25 % (likęs terminas iki išpirkimo − šeši mėnesiai arba mažiau) 1,00 % (likęs terminas iki išpirkimo − daugiau kaip šeši mėnesiai ir ne daugiau kaip 24 mėnesiai, įskaitant 24 mėnesius) 1,60 % (likęs terminas iki išpirkimo − daugiau kaip 24 mėnesiai) Visos kitos || 8,00 % 15. Taikant 14
dalį, pripažįstamos pozicijos apima: a) ilgąsias
ir trumpąsias pozicijas turto, kuriam suteiktas ne žemesnis nei
investicinis kredito kokybės žingsnis, nustatomas priskyrimo proceso,
aprašyto Direktyvos [2000/12/EB] V antraštinės dalies, 2 skyriaus 3
skirsnio 1 poskirsnyje, metu; b) ilgąsias
ir trumpąsias pozicijas turto, kurio įsipareigojimų
neįvykdymo tikimybė dėl emitento mokumo yra ne didesnė už a
punkte nurodyto turto pagal Direktyvos [2000/12/EB] V antraštinės dalies 2
skyriaus 3 skirsnio 2 poskirsnyje aprašytą metodą; c) ilgąsias
ir trumpąsias pozicijas turto, kurio nėra įvertinusi
išorinė kredito vertinimo institucija ir kuris atitinka toliau nurodytas
sąlygas: i) atitinkamos
įstaigos jį laiko pakankamai likvidžiu; ii) jo
investicinė kokybė, įstaigos vertinimu, bent jau prilygsta a
punkte nurodyto turto investicinio reitingo kokybei; iii) jis yra
įregistruotas bent vienoje reguliuojamoje valstybės narės
rinkoje arba vertybinių popierių biržoje, esančioje
trečiojoje šalyje, jeigu tą biržą pripažįsta atitinkamos
valstybės narės kompetentingos institucijos; d) kompetentingos
institucijos šį turtą laiko ilgosiomis ir trumposiomis turto, kurio
emitentas yra įstaigos, kurioms taikomi Direktyvoje [2000/12/EB] nustatyti
kapitalo pakankamumo reikalavimai, pozicijomis. Skolos
finansinių priemonių įvertinimo būdą turi nuodugniai
išnagrinėti kompetentingos institucijos, kurios atmeta įstaigos
sprendimą, jeigu, jų nuomone, su atitinkamomis finansinėmis
priemonėmis susijęs rizikos laipsnis yra per didelis, kad jas
būtų galima priskirti pripažįstamoms pozicijoms. 16. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad įstaiga taikytų maksimalų kapitalo
poreikio koeficientą, nurodytą 1 lentelėje, toms
finansinėms priemonėms, kurios susijusios su ypatinga rizika dėl
nepakankamo jų emitento mokumo ar dėl jų likvidumo. ê93/6/EEB Bendroji rizika a) Kapitalo reikalavimų
apskaičiavimas pagal terminus ê 93/6/EEB (pritaikytas) 1517. Kapitalo
reikalavimų, kurie susiję su apsisaugojimu nuo bendrosios rizikos,
apskaičiavimas apima du pagrindinius etapus. Pirma, visos pozicijos yra
padauginamos iš rizikos koeficiento priklausomai nuo termino (kaip paaiškinta
šio priedo 16 Ö 18 Õ dalyje), kad
būtų galima apskaičiuoti kapitalo kiekį, reikalingą
jų rizikai padengti. Antra, šį reikalingą kapitalą
leidžiama sumažinti, jeigu iš rizikos koeficiento padauginta pozicija turi
priešingą iš rizikos koeficiento padaugintą poziciją, kuri
patenka į tą pačią terminų grupę kaip ir pirmoji
pozicija. Sumažinti reikalingą kapitalą leidžiama ir tuo atveju, kai
priešingos iš rizikos koeficiento padaugintos pozicijos terminų ribos
skiriasi, o šio sumažinimo dydis priklausys nuo to, ar abi minėtos
pozicijos priklauso tai pačiai zonai, ar ne, taip pat nuo pačių
zonų. Iš viso yra trys zonos, sudarytos iš kelių terminų
grupių. 1618.
Įstaiga priskiria savo grynąsias pozicijas atitinkamoms terminų
grupėms, nurodytoms šio priedo 18 Ö 20 Õ dalyje pateikiamos 2
lentelės 2 arba 3 skiltyje. Priskirdama fiksuotos palūkanų
normos finansines priemones, ji remiasi likusiu iki išpirkimo terminu, o
priskirdama finansines priemones, kurių palūkanų norma prieš
galutinį išpirkimo terminą keičiasi, − laikotarpiu,
likusiu iki naujo palūkanų normos nustatymo. Įstaiga taip pat
išskiria skolos finansines priemones su 3 % arba didesnėmis atkarpos
palūkanomis bei tas finansines priemones, kurių atkarpos
palūkanos nesiekia 3 %, ir kiekvieną iš jų įrašo į 2
lentelės 2 arba 3 skiltį. Po to kiekvieną jų padaugina iš 2
lentelės 4 skiltyje nurodyto koeficiento pagal atitinkamą termino
grupę. ê93/6/EEB 1719. Po to
įstaiga atskirai susumuoja ilgąsias pozicijas, padaugintas iš rizikos
koeficiento, ir trumpąsias pozicijas, padaugintas iš rizikos koeficiento
pagal kiekvieną termino grupę. Iš rizikos koeficiento padaugintos
pirmosios pozicijos suma, kuri atitinka iš rizikos koeficiento padaugintos
antrosios pozicijos sumą toje pačioje terminų grupėje, yra
suderinta ir pagal riziką įvertinta vienos terminų grupės
pozicija, o likusi ilgoji arba trumpoji pozicija yra tos pačios terminų
grupės nesuderinta pagal riziką įvertinta pozicija. Po to
apskaičiuojama bendra visų suderintų ir pagal riziką
įvertintų terminų grupių pozicija. 1820.
Įstaiga apskaičiuoja nesuderintų pagal riziką
įvertintų ilgųjų pozicijų sumas kiekvienos 2
lentelėje nurodytos zonos terminų grupėje, kad galėtų
apskaičiuoti nesuderintą pagal riziką įvertintą
ilgąją poziciją kiekvienai zonai. Panašiai, norint
apskaičiuoti atitinkamos zonos nesuderintą pagal riziką
įvertintą trumpąją poziciją, apskaičiuojama
nesuderintų pagal riziką įvertintų trumpųjų
pozicijų suma kiekvienoje konkrečios zonos terminų grupėje.
Ta atitinkamos zonos nesuderintos ilgosios pozicijos, įvertintos pagal
riziką, dalis, kuri yra suderinta su tos pačios zonos nesuderinta
pagal riziką įvertinta trumpąja pozicija, yra suderinta pagal
riziką įvertinta tos zonos pozicija. Ta dalis atitinkamos zonos
nesuderintos pagal riziką įvertintos ilgosios arba nesuderintos pagal
riziką įvertintos trumposios pozicijos, kuri negali būti
suderinta, kaip nurodyta anksčiau, laikoma nesuderinta pagal riziką
įvertinta tos zonos pozicija. 2 lentelė Zona || Terminas || Rizikos koeficientas (%) || Tikėtinas palūkanų normos pasikeitimas (%) Atkarpos palūkanų norma 3 % ar daugiau || Atkarpos palūkanų norma < 3 % Pirmoji zona || 0 mėn. ≤ 1 mėn. || 0 mėn. ≤ 1 mėn. || 0,00 || — >1 mėn. ≤ 3 mėn. || >1 mėn. ≤ 3 mėn. || 0,20 || 1,00 >3 mėn. ≤ 6 mėn. || > 3 mėn. ≤ 6 mėn. || 0,40 || 1,00 > 6 mėn. ≤ 12 mėn. || > 6 mėn. ≤ 12 mėn. || 0,70 || 1,00 Antroji zona || > 1 mėn. m. ≤ 2 mėn. m. || > 1,0 mėn. m. ≤ 1,9 mėn. m. || 1,25 || 0,90 > 2 mėn. m. ≤ 3 mėn. m. || > 1,9 mėn. m. ≤ 2,8 mėn. m. || 1,75 || 0,80 > 3 mėn. m. ≤ 4 mėn. m. || > 2,8 mėn. m. ≤ 3,6 mėn. m. || 2,25 || 0,75 Trečioji zona || > 4 mėn. m. ≤ 5 mėn. m. || > 3,6 mėn. m. ≤ 4,3 mėn. m. || 2,75 || 0,75 > 5 mėn. m. ≤ 7 mėn. m. || > 4,3 mėn. m. ≤ 5,7 mėn. m. || 3,25 || 0,70 > 7 mėn. m. ≤ 10 mėn. m. || > 5,7 mėn. m. ≤ 7,3 mėn. m. || 3,75 || 0,65 > 10 mėn. m. ≤ 15 mėn. m. || > 7,3 mėn. m. ≤ 9,3 mėn. m. || 4,50 || 0,60 > 15 mėn. m. ≤ 20 mėn. m. || > 9,3 mėn. m. ≤ 10,6 mėn. m. || 5,25 || 0,60 > 20 m. || > 10,6 mėn. m. ≤ 12,0 mėn. m. || 6,00 || 0,60 || > 12,0 mėn. m. ≤ 20,0 mėn. m. || 8,00 || 0,60 || > 20 m. || 12,50 || 0,60 ê 93/6/EB (pritaikytas) 1921. Po to
apskaičiuojama nesuderintos pagal riziką įvertintos ilgosios
(trumposios) pozicijos pirmoje zonoje, kuri derinama su nesuderinta pagal
riziką įvertinta ilgąja (trumpąja) pozicija antroje zonoje,
suma. Šio priedo 23 Ö 25 Õ dalyje tai vadinama
pagal riziką įvertinta pirmosios ir antrosios zonų suderinta
pozicija. Tokiu pat būdu apskaičiuojama nesuderintos pagal
riziką įvertintos likusios dalies antroje zonoje ir nesuderintos
pagal riziką įvertintos pozicijos trečioje zonoje suderinta
pagal riziką įvertinta antrosios ir trečiosios zonų
pozicija. 2022.
Įstaiga gali, jeigu ji to pageidauja, pakeisti šio priedo 19 Ö 21 Õ dalyje nurodytą
tvarką pirmiausia apskaičiuodama pagal riziką
įvertintą antrosios ir trečiosios zonų suderintą
poziciją, o vėliau pirmosios ir antrosios zonų suderintą
poziciją. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 2123. Po to
nesuderintos pagal riziką įvertintos pozicijos likusi dalis pirmoje
zonoje yra suderinama su nesuderinta pozicijos dalimi trečioje zonoje,
kuri lieka po pastarosios zonos pozicijos suderinimo su antrosios zonos
pozicija, taip apskaičiuojant pagal riziką įvertintą
pirmosios ir trečiosios zonų suderintą poziciją. 2224. Atlikus
šio priedo 19, 20 ir 21 Ö 21, 22 ir
23 Õ dalyse nurodytus
atskirus suderinimo apskaičiavimus, likusios pozicijos yra susumuojamos. 2325.
Įstaigos kapitalo reikalavimas apskaičiuojamas susumuojant: a) 10 % visų terminų
grupių pagal riziką įvertintų suderintų pozicijų
sumos; b) 40 % pirmosios zonos pagal
riziką įvertintos suderintos pozicijos; c) 30 % antrosios zonos pagal
riziką įvertintos suderintos pozicijos; d) 30 % trečiosios zonos pagal
riziką įvertintos suderintos pozicijos; e) 40 % pirmosios ir antrosios bei
antrosios ir trečiosios zonų pagal riziką įvertintos
suderintos pozicijos (žr. šio priedo 19 Ö 21 Õ dalį); f) 150 % pirmosios ir trečiosios
zonų pagal riziką įvertintos suderintos pozicijos; g) 100 % pagal riziką
įvertintų nesuderintų pozicijų likusios dalies. b) Kapitalo reikalavimų
apskaičiavimas pagal trukmę 2426.
Valstybės narės kompetentingos institucijos visoms arba kai kurioms
įstaigoms gali leisti naudoti skolos finansinių priemonių,
kuriomis prekiaujama, bendrosios rizikos kapitalo reikalavimo
apskaičiavimo sistemą pagal trukmę, kuri, skirtingai nuo šio
priedo 15-23 Ö 17−25 Õ dalyse nurodytos
sistemos, atspindi trukmę, su sąlyga, kad įstaiga šią
sistemą taiko nuosekliai. ê 93/6/EB (pritaikytas) 2527.
Naudodama šią Ö 26 dalyje
nurodytą Õ sistemą,
įstaiga pagal kiekvieno fiksuotos palūkanų normos skolos
finansinės priemonės rinkos vertę apskaičiuoja savo
pelningumą iki išpirkimo termino, kuris yra teorinė to vertybinio
popieriaus diskonto norma. Skaičiuodama kintančios palūkanų
normos finansinių priemonių pelningumą, įstaiga pagal
kiekvienos finansinės priemonės rinkos vertę apskaičiuoja
savo pelningumą vadovaudamasi prielaida, jog pagrindinė suma bus
grąžinta tada, kai bus galima iš naujo nustatyti palūkanas. ê93/6/EEB 2628. Po to
įstaiga apskaičiuoja kiekvienos skolos finansinės priemonės
modifikuotą trukmę pagal formulę: modifikuota trukmė =
((trukmė (T))/(1 + r)), čia: D || = || ((∑t = 1m((t Ct)/((1 + r)t)))/(∑t = 1m((Ct)/((1 + r)t)))) čia: r || = || pelningumas (žr. šio priedo 25 dalį), Cl || = || atsiskaitymas grynaisiais per laikotarpį ,l, m || = || visas terminas (žr. šio priedo 25 dalį). 2729. Atlikusi
šiuos apskaičiavimus, įstaiga kiekvieną skolos finansinę
priemonę priskiria atitinkamai zonai, nurodytai šio priedo 3
lentelėje. Ji tai daro vadovaudamasi modifikuota kiekvieno vertybinio
popieriaus trukme. 3 lentelė Zona || Modifikuota trukmė (metais) || Tikėtina palūkanų norma (pasikeitimas %) Pirmoji zona || > 0 ≤ 1,0 || 1,0 Antroji zona || > 1,0 ≤ 3,6 || 0,85 Trečioji zona || > 3,6 || 0,7 2830. Tuomet
įstaiga apskaičiuoja kiekvienos finansinės priemonės pagal
trukmę įvertintą poziciją, padaugindama šios
finansinės priemonės rinkos kainą iš jos modifikuotos
trukmės bei iš tokios modifikuotos trukmės priemonei taikomo
tikėtino palūkanų normos pasikeitimo (žr. šio priedo 3
lentelės 3 skiltį). 2931.
Įstaiga apskaičiuoja kiekvienos zonos pagal trukmę
įvertintas ilgąsias ir trumpąsias pozicijas. Ilgųjų
pozicijų suma, kurią atitinka trumpųjų pozicijų suma
kiekvienoje zonoje, laikoma tos zonos suderinta pagal trukmę
įvertinta pozicija. ê 93/6/EEB (pritaikytas) Po to įstaiga apskaičiuoja
kiekvienos zonos nesuderintas pagal trukmę įvertintas pozicijas. Tai
darydama, ji vadovaujasi nesuderintų pozicijų apskaičiavimo
tvarka, išdėstyta šio priedo 19-22 Ö 21−24 Õ dalyse. ê93/6/EB 3032.
Įstaigos kapitalo reikalavimas apskaičiuojamas susumuojant: a) 2 % kiekvienos zonos suderintos ir
pagal trukmę įvertintos pozicijos; b) 40 % suderintų ir pagal
trukmę įvertintų pirmosios ir antrosios bei antrosios ir
trečiosios zonų tarpusavio pozicijų; c) 150 % suderintos ir pagal
trukmę įvertintos pirmosios ir trečiosios zonų tarpusavio
pozicijos; d) 100 % likusios nesuderintų ir
pagal trukmę įvertintų pozicijų dalies. NUOSAVYBĖS VERTYBINIAI POPIERIAI 3133.
Įstaiga susumuoja visas savo grynąsias ilgąsias ir
grynąsias trumpąsias pozicijas taip, kaip nurodyta šio priedo 1
dalyje. Abiejų šių pozicijų suma yra įstaigos visa bendroji
pozicija. Skirtumas tarp šių dviejų pozicijų yra įstaigos
visa grynoji pozicija. Specifinė rizika ê93/6/EEB ðnaujas 32.34ðĮstaiga susumuoja visas savo
grynąsias ilgąsias ir trumpąsias pozicijas taip, kaip nurodyta
šio priedo 1 dalyje.ï Norėdama apskaičiuoti kapitalo reikalavimą
apsisaugojimui nuo specifinės rizikos, įstaiga padaugina savo
visą bendrąją poziciją iš 4 %. ê 93/6/EB (pritaikytas) 3335. Nepaisant šio priedo 35 Ö Taikydamos
išlygą šio priedo 34 Õ dalies reikalavimųams,
kompetentingos institucijos gali numatyti ne 4 %, bet 2 % kapitalo
reikalavimą specifinei rizikai padengti tiems įstaigos turimiems
akcijų portfeliams, kurie tenkina tokias sąlygas: ê 98/31/EB
1 straipsnio 7 dalis ir priedo 1 dalies d punktas (pritaikytas) i)a) tai
negali būti tik skolos finansines priemones, kuriomis prekiaujama ir
kurioms pagal 14 dalyje pateiktą 1
lentelę šiuo metu taikomas 8 % arba mažesnis reikalavimas, išleidusių
emitentų nuosavybės vertybiniai popieriai tik dėl to, kad jie
yra garantuoti arba apdrausti; ê93/6/EEB ii)b) laikantis
objektyvių kriterijų, atitinkamos akcijos turi būti
kompetentingų institucijų laikomos labai likvidžiomis; ê 93/6/EEB (pritaikytas) iii)c) jokia
atskira pozicija negali sudaryti daugiau kaip 5 % viso įstaigos
akcijų portfelio vertės. Tačiau ÖTaikydamos c
punktą, Õ kompetentingos
institucijos gali leisti, kad atskiros pozicijos sudarytų iki 10 %, jeigu
bendra tokių pozicijų suma neviršija 50 % viso portfelio. ê93/6/EEB Bendroji rizika 3436.
Įstaigos kapitalo reikalavimas bendrajai rizikai padengti yra jos visa
grynoji pozicija padauginta iš 8 %. Būsimieji Ateities akcijų indekso
sandoriai ê 93/6/EEB (pritaikytas) 3537. Būsimieji Ateities akcijų indekso sandoriai (pagal
delta koeficientą įvertinti sandoriai, ekvivalentiški būsimiesiems ateities akcijų indekso pasirinktiniamsimo
sandoriams bei akcijų indekso pasirinktiniamsimo sandoriams, kurie toliau tekste bendrai
vadinami «būsimaisiais ateities akcijų indekso sandoriais», gali
būti suskirstyti į pozicijas pagal visas juos sudarančias
akcijas. Šios pozicijos gali būti traktuojamos kaip pagrindinės bazinės pozicijos, išreikštos
atitinkamomis akcijomis., Todėl Ö ir Õ, kurios, gavus
kompetentingų institucijų pritarimą, jos
gali būti tarpusavyje užskaitomos su priešingomis tų pagrindinių
akcijų pozicijomis. ê93/6/EEB 3638.
Kompetentingos institucijos užtikrina, kad visos įstaigos, kurios yra
tarpusavyje užskaičiusios vienos ar kelių akcijų,
sudarančių būsimąjį
ateities akcijų indeksų
sandorį, pozicijas su viena ar keliomis pozicijomis, kurias sudaro pats būsimasis ateities akcijų indeksų sandoris,
turi pakankamai kapitalo padengti nuostolių riziką,
galinčią atsirasti dėl to, kad tokių būsimųjų ateities sandorių vertė keisis taip,
kad šie pokyčiai nesutaps su juos sudarančių akcijų
vertės pokyčiais; kompetentingos institucijos šį
reikalavimą taiko ir tada, kai įstaigos turi priešingų būsimųjų ateities akcijų indeksų sandorių
pozicijas, kurios skiriasi savo terminais arba sudėtimi arba ir terminais,
ir sudėtimi. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 3739. Nepaisant Ö Taikant
išlygą Õ šio priedo 35 ir 36 Ö 37 ir 38 Õ dalių
reikalavimųams, tiems būsimiesiems
ateities akcijų indeksų
sandoriams, kuriais prekiaujama biržoje ir kurių indeksai,
kompetentingų institucijų nuomone, yra plačiai diversifikuoti,
taikomas 8 % kapitalo reikalavimas bendrajai rizikai padengti, tačiau
specifinei rizikai kapitalo reikalavimas netaikomas. Tokie būsimieji ateities akcijų indeksų sandoriai
įtraukiami į šio priedo 31 Ö 33 Õ dalyje nurodytus
visos grynosios pozicijos apskaičiavimus, tačiau neįtraukiami
į toje pačioje dalyje nurodytus visos bendrosios pozicijos
apskaičiavimus. ê93/6/EEB 3840. Jeigu būsimasis ateities akcijų indeksų sandoris
neskirstomas į pagrindines bazines jį sudarančias pozicijas,
tuomet jis traktuojamas kaip atskira akcija. Tačiau šios atskiros akcijos
specifinės rizikos galima nepaisyti, kai atitinkamu būsimuoju ateities akcijų indeksų sandoriu yra
prekiaujama biržoje, o jo indeksas, kompetentingų institucijų
nuomone, yra plačiai diversifikuotas. FINANSINIŲ PRIEMONIŲ EMISIJOS
PLATINIMAS ê 93/6/EEB (pritaikytas) 3941. Jeigu
įstaiga organizuoja skolos ir nuosavybės finansinių
priemonių platinimą, kompetentingos institucijos gali leisti jai
naudoti toliau nurodytą kapitalo reikalavimų apskaičiavimo
tvarką. Pirmiausia įstaiga apskaičiuoja savo grynąsias
pozicijas atimdama platinamas pozicijas, kurias yra pasirašiusios ar kurių
nupirkimą oficialiais susitarimais patvirtino trečiosios šalys.
Antra, įstaiga sumažina savo grynąsias pozicijas tokiais Ö 4
lentelėje nurodytais Õ koeficientais. 4 lentelė — 0 darbo diena: || 100 % — 1 darbo diena: || 90 % — 2−3 darbo dienos: || 75 % — 4 darbo diena: || 50 % — 5 darbo diena: || 25 % — po 5 darbo dienos: || 0 %. ê93/6/EEB Nulinė (0) darbo diena yra ta darbo
diena, kurią įstaiga besąlygiškai įsipareigoja nupirkti
žinomą kiekį vertybinių popierių už sutartą
kainą. Trečia, įstaiga apskaičiuoja
savo kapitalo reikalavimus pagal sumažintas platinamos emisijos pozicijas. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad
įstaiga turėtų pakankamą kapitalą padengti
nuostolių rizikai, kuri yra laikotarpiu nuo pradinio įsipareigojimo
iki 1 darbo dienos. ònaujas SPECIFINĖS
RIZIKOS KAPITALO REIKALAVIMŲ APSKAIČIAVIMAS KREDITO IŠVESTINĖMIS
FINANSINĖMIS PRIEMONĖMIS APDRAUSTOMS PREKYBOS KNYGOS POZICIJOMS 42. Apsauga,
kurią suteikia kredito išvestinės finansinės priemonės,
pripažįstama pagal 43−46 dalyse išdėstytus principus. 43. Minėta
apsauga visiškai pripažįstama tuomet, kai dviejų pozicijos dalių
vertė visada juda priešinga kryptimi ir daugiau ar mažiau tokiu pačiu
mastu. Taip yra šiais atvejais: a) abi dalis
sudaro visiškai vienodos priemonės; arba b) ilgoji
pinigų srauto pozicija yra apdrausta apsikeitimo grąžomis sandoriu
(arba atvirkščiai) ir yra visiškas atitikimas tarp referentinės
pozicijos ir bazinių pozicijų (t. y. pinigų srauto pozicijos).
Apsikeitimo sandorio terminas gali skirtis nuo bazinės pozicijos termino. Šiais atvejais
specifinės rizikos kapitalo reikalavimas neturėtų būti
skaičiuojamas nei vienai pozicijos daliai. 44. Bus taikoma 80 %
tarpusavio užskaita, kai abiejų pozicijos dalių vertė visada
juda priešinga kryptimi ir kai tiksliai atitinka referentinė pozicija,
referentinės pozicijos ir kredito išvestinės finansinės
priemonės terminas ir bazinės pozicijos valiuta. Be to, dėl
pagrindinių kredito išvestinės finansinės priemonės
sutarties savybių kredito išvestinės finansinės priemonės
kaina neturėtų keistis taip, kad realiai nukryptų nuo
pinigų srauto pozicijos kainų pasikeitimo. Jeigu sandoriu perkeliama
rizika, bus taikoma 80 % specifinės rizikos užskaita tai sandorio daliai,
kurios kapitalo reikalavimas yra didesnis, tuo tarpu specifinės rizikos
reikalavimas kitai daliai yra lygus nuliui. 45. Apsauga iš
dalies pripažįstama tuo atveju, kai dviejų pozicijos dalių
vertė dažniausiai juda skirtinga kryptimi. Taip yra šiais atvejais: a) pozicija
atitinka 43 dalies b punkte aprašytą atvejį, tačiau yra
neatitikimas tarp referentinės pozicijos ir bazinės pozicijos turto.
Tačiau pozicijos atitinka šiuos reikalavimus: i) palyginti su
bazine pozicija referentinė pozicija yra to paties arba žemesnio rango; ii) bazinės
pozicijos ir referentinės pozicijos tas pats įsipareigojantysis asmuo
ir joms taikomos priešpriešinio įsipareigojimų neįvykdymo ir
priešpriešinio išankstinio nutraukimo sąlygos, kurių vykdymas
užtikrinamas teisinėmis priemonėmis; b) pozicija
atitinka 43 dalies a punkte arba 44 dalyje aprašytą atvejį, bet yra
neatitikimas tarp kredito užtikrinimo ir pagrindinio turto valiutos arba
termino (informacija apie valiutų neatitikimus turėtų būti teikiama
kartu su informacija apie užsienio valiutos kurso riziką, teikiama pagal
III priedą); c) pozicija
atitinka 44 dalyje aprašytą atvejį, tačiau yra neatitikimas tarp
pinigų srauto pozicijos ir kredito išvestinės finansinės
priemonės turto. Tačiau atvaizduojant kredito išvestinę
finansinę priemonę pagrindinis turtas priskiriamas
įsipareigojimams. Kiekvienu iš
šių atvejų kiekvienos sandorio dalies specifinės rizikos
kapitalo reikalavimai ne sudedami, o taikomas tik didesnysis iš dviejų
kapitalo reikalavimų. 46. Visais atvejais,
kuriems netaikoma 45 dalis, specifinės rizikos kapitalo reikalavimas bus
apskaičiuotas abiem pozicijos dalims. Kapitalo reikalavimų apskaičiavimas kolektyvinio investavimo
subjektų prekybos knygos pozicijoms 47. Kapitalo
reikalavimai kolektyvinio investavimo subjektų (KIS),
atitinkančių 11 straipsnyje nustatytas sąlygas, prekybos knygos
pozicijoms apskaičiuojami taikant 48−56 dalyse nurodytus metodus. 48. Nepažeidžiant
kitų šio skirsnio nuostatų, KIS pozicijoms taikomas 32 % pozicijos
rizikos (specifinės ir bendrosios) kapitalo reikalavimas. Nepažeidžiant
III priedo 3 dalies i punkto arba V straipsnio 13 dalies v punkto, kai taikomas
tose dalyse nustatytas modifikuotas aukso traktavimas, KIS pozicijoms taikomas
ne didesnis kaip 40 % pozicijos rizikos (specifinės ir bendrosios) ir
užsienio valiutos kurso rizikos kapitalo reikalavimas. 49. Kapitalo
reikalavimą, taikomą 51 dalyje nustatytus kriterijus
atitinkančių KIS pozicijoms, įstaigos gali nustatyti taikydamos
53−56 dalyse nustatytus metodus. 50. Jeigu nenurodyta
kitaip, neleidžiama tarpusavyje užskaityti pagrindinių KIS
investicijų ir kitų įstaigos turimų pozicijų. BENDRIEJI
KRITERIJAI 51. Bendrieji
kriterijai, kurių pagrindu įgyjama teisė į KIS pozicijas,
kurių emitentai yra Bendrijoje prižiūrimos ar įsisteigusios
bendrovės, taikyti 53−56 dalyse nustatytus metodus, yra šie: a) KIS prospekte
ar lygiaverčiame dokumente pateikta ši informacija: i) turto, į
kurį KIS leidžiama investuoti, kategorijos; ii) jeigu KIS
investicijoms taikomi apribojimai, − santykiniai apribojimai ir jų
apskaičiavimo metodai; iii) jeigu KIS
leidžiama skolintis, − didžiausias įsiskolinimo lygis; iv) jeigu KIS
leidžiama investuoti į nebiržines išvestines finansines priemones arba
vykdyti atpirkimo pobūdžio operacijas, − priemonės, skirtos
riboti sandorio šalies riziką, atsirandančią dėl tokių
sandorių vykdymo; b) KIS teikia
pusės metų ir metines verslo (finansines) ataskaitas, kurių
pagrindu galima įvertinti jos turtą ir įsipareigojimus, pajamas
ir operacijas per ataskaitinį laikotarpį; c) investicinio
vieneto turėtojo prašymu, KIS investiciniai vienetai (arba akcijos)
kiekvieną dieną iš KIS turto gali būti paversti grynaisiais
pinigais; d) investicijos KIS
atskiriamos nuo KIS valdytojo turto; e) investuojančioji
įstaiga atlieka tinkamą KIS rizikos vertinimą. 52.
Trečiųjų šalių KIS gali įgyti minėtą
teisę, jeigu įvykdomi 51 dalies a−e punktuose nustatyti
reikalavimai ir jeigu tam pritaria atitinkamos įstaigos kompetentinga
institucija. SPECIFINIAI
METODAI 53. Jeigu įstaiga
turi galimybę kiekvieną dieną susipažinti su informacija apie KIS
pagrindines investicijas, ji į tas investicijas gali atsižvelgti
skaičiuodama pozicijos rizikos (bendrosios ir specifinės) kapitalo
reikalavimus šiame priede nustatytais metodais arba, jei turi leidimą, V
priede nustatytais metodais. Taikant šį metodą, KIS pozicijos
vertinamos kaip KIS pagrindinių investicijų pozicijos. Tarpusavyje
užskaityti KIS pagrindinių investicijų pozicijas ir kitas
įstaigos laikomas pozicijas leidžiama tuo atveju, jeigu įstaiga turi
pakankamai investicinių vienetų, kad galėtų išpirkit
(sukurti) pagrindines investicijas. 54. Įstaigos
gali skaičiuoti pozicijos rizikos (bendrosios ir specifinės) kapitalo
reikalavimus, taikomus KIS pozicijoms, šiame priede nustatytais metodais arba,
jei turi leidimą, V priede nustatytais metodais tariamoms pozicijoms,
atitinkančioms tas, kurios būtinos, norint atkurti a punkte
nurodytų nuosavybės vertybinių popierių arba skolos
vertybinių popierių išorėje sukurtą indeksą arba
fiksuotą krepšelį, jeigu laikomasi šių sąlygų: a) KIS mandato
tikslas yra atkurti nuosavybės vertybinių popierių arba skolos
vertybinių popierių išoriškai sukurto indekso arba fiksuoto krepšelio
sudėtį ir veikimą; b) mažiausiai 0,9 KIS ir nuosavybės vertybinių
popierių arba skolos vertybinių popierių indekso ar krepšelio
kainų pasikeitimo koreliacijos koeficientą galima aiškiai nustatyti
ne mažesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui. Koreliacija šiame
kontekste reiškia koreliacijos tarp kiekvieną dieną gaunamo pelno iš KIS,
kuriomis prekiaujama biržoje, ir nuosavybės vertybinių popierių
ar skolos vertybinių popierių indekso ar krepšelio koeficientą. 55. Jeigu
įstaiga neturi galimybės kiekvieną dieną susipažinti su
informacija apie KIS pagrindines investicijas, pozicijos rizikos (bendrosios ir
specifinės) kapitalo reikalavimus ji gali skaičiuoti šiame priede
nustatytais metodais, jei įvykdomos šios sąlygos: a) bus laikoma,
kad KIS pirmiausia didžiausiu jos mandatui leistinu lygiu investuoja į
turto klases, kurioms nustatytas didžiausias pozicijos rizikos (bendrosios ir
specifinės) kapitalo reikalavimas, ir tuomet tęsia investicijas
mažėjančia tvarka tol, kol pasiekia didžiausią bendrą
investavimo apribojimą. KIS pozicija bus vertinama kaip tiesioginis
dalyvavimas tariamojoje pozicijoje; b) apskaičiuodamos
pozicijos rizikos kapitalo reikalavimą, įstaigos atsižvelgia į
didžiausią netiesioginę poziciją, su kuria jos gali susidurti
per KIS proporcingai didindamos savo KIS poziciją iki didžiausios jos
investicinio mandato leidžiamos pozicijos, susijusios su pagrindiniais
investiciniais vienetais; c) jeigu šiuo
metodu apskaičiuotas pozicijos rizikos (bendrosios ir specifinės)
kapitalo reikalavimas viršytų 48 dalyje nustatytą lygį, kapitalo
reikalavimas paliekamas to lygio. 56. Jei bus tinkamai
užtikrintas skaičiavimo ir pateikiamų duomenų tikslumas,
įstaigos gali pasitelkti trečiąją šalį, kad ši pagal
šiame priede nustatytus metodus apskaičiuotų ir praneštų
pozicijos rizikos (bendrosios ir specifinės) kapitalo reikalavimus, taikomus
53 ir 55 dalyse nustatytoms KIS pozicijoms. ê 93/6/EEB
(pritaikytas) II PRIEDAS ATSISKAITYMŲ BEI SANDORIO ŠALIŲIES
RIZIKAOS
Ö KAPITALO
REIKALAVIMŲ APSKAIČIAVIMAS Õ ATSISKAITYMŲ (PRISTATYMO) RIZIKA ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 2 dalies a punktas 1. Tokiais atvejais, kada sudarius sandorius,
kurių metu už skolos finansines priemones, nuosavybės vertybinius
popierius ir biržos prekes (išskyrus atpirkimo sandorius, atvirkštinius atpirkimo
sandorius ir vertybinių popierių arba biržos prekių
skolinimą bei vertybinių popierių arba biržos prekių
skolinimąsi) neatsiskaitoma po jų pristatymo datos, įstaiga
privalo apskaičiuoti kainų skirtumą, kurio ji negali gauti. Tai
yra sutartos atsiskaitymo už atitinkamas skolos finansines priemones,
nuosavybės vertybinius popierius arba biržos prekes kainos ir
dabartinės jų rinkos vertės skirtumas, dėl kurio
įstaiga gali patirti nuostolių. Norėdama apskaičiuoti savo
kapitalo reikalavimą, įstaiga turi padauginti šį skirtumą
iš atitinkamo koeficiento, kuris nurodytas 2 dalyje pateiktos lentelės A
skiltyje. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 2. Nepaisant Ö Taikydama
išlygą Õ šio priedo 1 dalies
reikalavimųams, įstaiga gali, jeigu tam pritaria
kompetentingos institucijos, apskaičiuoti reikalingą kapitalą,
padaugindama atsiskaitymo kainą, nustatytą kiekvienam sandoriui, už
kurį nebuvo atsiskaityta per laikotarpį nuo 5 iki 45 darbo dienų
po nustatytos atsiskaitymo dienos, iš atitinkamo koeficiento, nurodyto pateiktos 1
lentelės B skiltyje. Po nustatytos atsiskaitymo dienos praėjus 46
darbo dienoms, įstaiga taiko 100 % kainų skirtumo, kurio ji gali
negauti, koeficientą, kaip nurodyta Ö 1 Õ lentelės A skiltyje. Ö1 lentelė Õ Darbo dienų skaičius po numatytos atsiskaitymo dienos || A skiltis (%) || B skiltis (%) 5 — 15 || 8 || 0.5 16 — 30 || 50 || 4.0 31 — 45 || 75 || 9.0 46 arba daugiau || 100 || žr. 2 dalį SANDORIO ŠALIŲIES
RIZIKA ònaujas 3. Įstaiga
privalo turėti kapitalo, reikalingo siekiant apsidrausti nuo sandorio
šalies rizikos, atsirandančios dėl pozicijų, susijusių su: a) pristatymais be
atsiskaitymo; b) išvestinėmis
finansinėmis priemonėmis, kuriomis prekiaujama ne biržoje, ir kredito
išvestinėmis finansinėmis priemonėmis; c) atpirkimo
sandoriais, atvirkštiniais atpirkimo sandoriais, vertybinių popierių
arba biržos prekių skolinimo ir skolinimosi sandoriais, pagrįstais
į prekybos knygą įtrauktais vertybiniais popieriais arba biržos
prekėmis; d) tokiomis
pozicijomis, kaip mokesčiai, komisiniai, palūkanos, dividendai bei
privalomi įnašai, prekiaujant išvestiniais sandoriais biržoje, kurios
nenumatytos nei šiame, nei I priede ir kurios nėra atimamos iš
nuosavų lėšų pagal 13 straipsnio 2 dalies d punkto reikalavimus,
t. y. kurios tiesiogiai susijusios su prekybos knygos pozicijomis. 4. Laikoma, kad
pristatymas be atsiskaitymo įvyko, jeigu įstaiga sumokėjo už
vertybinius popierius arba biržos prekes iki jų gavimo arba pristatė
vertybinius popierius ar biržos prekes prieš gaudama užmokestį už juos, o
tarptautinių sandorių atveju − jeigu po minėto
atsiskaitymo arba pristatymo praėjo viena arba daugiau dienų. 5. Atsižvelgiant
į 6−9 dalis, pozicijų vertė ir pagal riziką
įvertintos pozicijos skaičiuojamos laikantis Direktyvos [2000/12/EB]
V antraštinės dalies 2 skyriaus 3 skirsnio nuostatų, o tame skirsnyje
esančios nuorodos į „kredito įstaigas“ laikomos nuorodomis
į „įstaigas“, nuorodos į „patronuojančias kredito
įstaigas“ laikomos nuorodomis į „patronuojančias įstaigas“,
ir atitinkamai aiškinamos susijusios sąvokos. 6. Taikant 5
dalį: laikoma, kad
Direktyvos [2000/12/EB] IV priedas yra iš dalies pakeistas po 3 dalies d punkto
įrašant žodžius „ir kredito išvestinėmis finansinėmis
priemonėmis“; laikoma, kad
Direktyvos [2000/12/EB] III priedas yra iš dalies pakeistas po 1a lentelės
įrašius šį tekstą: Potenciali ateities
kredito pozicija apsikeitimo grąžomis sandorių ir kredito
įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių atveju
apskaičiuojama nominalią kredito išvestinės finansinės
priemonės sumą dauginant iš šių procentų: kai referentinė
pozicija yra tokia, kad taikant I priedą ji būtų laikoma
pripažinta pozicija, jei dėl jos įstaigai grėstų
tiesioginė rizika − 5 %; kai referentinė
pozicija yra tokia, kad taikant I priedą, ji nebūtų laikoma
pripažinta pozicija, jei dėl jos įstaigai grėstų
tiesioginė rizika − 10 %. Tačiau kredito
įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių atveju
įstaigai, kurios pagrindinė pozicija, atsiradusi dėl apsikeitimo
sandorio, yra ilgoji pozicija, leidžiama naudoti 0 % koeficientą
skaičiuojant potencialią ateities kredito riziką, išskyrus
atvejus, kai kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo
sandoris buvo sudarytas dėl subjekto, kurio pozicija, susijusi su apsikeitimo
sandoriu, yra trumpoji pozicija, nemokumo net ir tada, kai įsipareigojimai
buvo įvykdyti.“ Kai kredito
išvestinė finansinė priemonė apsaugo „n-ąjį iki
įsipareigojimo neįvykdymo“ įsipareigojimą tarp kelių
bazinių pozicijų, taikytiną procentinį dydį lemia
pozicija, kurios kredito kokybė yra mažiausia ir kuri, jei įstaiga
tiesiogiai ją prisiimtų, taikant I priedą būtų laikoma
pripažįstama pozicija.“ 7. Taikant 5
dalį, kai įstaigos skaičiuoja pagal riziką įvertintas
pozicijas, finansinės užtikrinimo priemonės poveikiui pripažinti joms
neleidžiama naudoti Paprastojo finansinės užtikrinimo priemonės
metodo, nustatyto Direktyvos [2000/12/EB] VIII priedo 3 dalies 25−30
dalyse. 8. Taikant 5
dalį, atpirkimo sandorių ir vertybinių popierių arba biržos
prekių skolinimo ar skolinimosi sandorių atveju visos finansinės
priemonės ir biržos prekės, kurios gali būti įtrauktos
į prekybos knygą, gali būti laikomos reikalavimus
atitinkančia užtikrinimo priemone. Kalbant apie pozicijas, susijusias su
nebiržinėmis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis,
įtrauktomis į prekybos knygą, biržos prekės, kurios gali
būti įtrauktos į prekybos knygą, taip pat gali būti
laikomos reikalavimus atitinkančia užtikrinimo priemone. Kintamumo
korekcijai apskaičiuoti, kai pirmiau minėtos finansinės
priemonės ar biržos prekės yra skolinamos ar pasiskolinamos,
parduodamos ar perkamos, pateikiamos ar gaunamos kaip užtikrinimo priemonė
arba kitu būdu pagal tokį sandorį, toms priemonėms ir
biržos prekėms taikomos tokios pačios sąlygos kaip ir nuosavybės
vertybiniams popieriams, neįtrauktiems į pagrindinį
indeksą, bet kuriais prekiaujama pripažįstamoje biržoje. 9. Taikant 5
dalį, pripažįstant pagrindinius įskaitymo sandorius,
apimančius atpirkimo sandorius ir (arba) vertybinių popierių ar
biržos prekių skolinimo ar skolinimosi sandorius ir (arba) kitus sandorius
kapitalo rinkoje, prekybos knygos pozicijų ir kitų pozicijų
užskaita nepripažįstama, išskyrus atvejus, kai pagrindiniai įskaitymo
sandoriai atitinka šias sąlygas: a) visi sandoriai
kiekvieną dieną perkainojami rinkos kainomis; b) visi pagal
minėtus sandorius paskolinti, pasiskolinti, parduoti, pirkti, pateikti ar
gauti vienetai pagal Direktyvos [2000/12/EB] V antraštinės dalies 2
skyriaus 3 skirsnio 3 poskirsnį gali būti laikomi reikalavimus atitinkančia
finansine užtikrinimo priemone netaikant šio priedo 8 dalies. 10. Jeigu kredito
išvestinė finansinė priemonė, įtraukta į prekybos
knygą, yra vidinio apsidraudimo pozicijos dalis, o kredito užtikrinimas
yra pripažįstamas pagal Direktyvą [2000/12/EB], laikoma, kad sandorio
šalies rizikos, susijusios su kredito išvestinės finansinės
priemonės pozicija, nėra. 11. Kapitalo
reikalavimas yra 8 % visų pagal riziką įvertintų
pozicijų. ê93/6/EEB Pristatymai be atsiskaitymo ê 98/31/EB
1 straipsnio 7 dalis ir priedo 2 dalies b punktas 3.1. Įstaiga privalo turėti kapitalo rizikai, susijusiai su
sandorio šalim, padengti, jeigu: i) ji sumokėjo už vertybinius popierius arba biržos
prekes iki jų gavimo arba pristatė vertybinius popierius ar biržos
prekes prieš gaudama užmokestį už juos; ir ii) tarptautinių sandorių atveju po minėto
atsiskaitymo arba pristatymo praėjo viena arba daugiau dienų. 3.2. Kapitalo reikalavimas yra 8 % vertybinių popierių ar
biržos prekių ar grynųjų pinigų, kurie turi būti
sumokėti įstaigai, vertės dauginama iš atitinkamai sandorio
šaliai taikomo rizikos koeficiento. ê 98/31/EB
1 straipsnio 7 dalis ir priedo 2 dalies c punktas Atpirkimo ir atvirkštiniai atpirkimo sandoriai,
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimas ir
skolinimasis 4.1. Sudarydama atpirkimo sandorius ir vertybinių popierių ar
biržos prekių skolinimo sandorius, pagrįstus į prekybos
knygą įtrauktais vertybiniais popieriais arba biržos prekėmis,
įstaiga skaičiuoja skirtumą tarp vertybinių popierių
arba biržos prekių rinkos vertės ir įstaigos pasiskolintos sumos
arba užstato rinkos vertės, jeigu šis skirtumas yra teigiamas. Sudarydama
atvirkštinius atpirkimo sandorius ir skolindamasi vertybinius popierius arba
biržos prekes, įstaiga skaičiuoja skirtumą tarp sumos,
kurią ji yra pasiskolinusi, arba užstato rinkos vertės ir jos
gautų vertybinių popierių arba biržos prekių rinkos
vertės, jeigu minėtas skirtumas yra teigiamas. ê93/6/EEB Kompetentingos institucijos imasi priemonių, kad užtikrintų,
jog pateiktas užstato perviršis būtų priimtinas. Be to, kompetentingos institucijos gali leisti įstaigoms
neįtraukti užstato perviršio sumos į apskaičiavimus,
apibūdintus šios dalies pirmuose dviejuose sakiniuose, jeigu užstato perviršio
suma garantuojama taip, kad perdavėjas bet kuriuo atveju yra tikras, jog,
sandorio šaliai neįvykdžius įsipareigojimų, užstato perviršis
jam bus grąžintas. Į paskolintų ar pasiskolintų sumų bei užstato
rinkos vertės apskaičiavimus įtraukiamos sukauptos
palūkanos. 4.2. Reikalingas kapitalas lygus 8 % skaičiaus, gaunamo atlikus
šio priedo 4 dalies 1 punkte nurodytus apskaičiavimus ir jį
padauginus iš atitinkamai sandorio šaliai taikomo rizikos koeficiento. Išvestinės finansinės priemonės,
kuriomis prekiaujama ne biržoje ê98/33/EB 3
straipsnio 2 dalis 5. Skaičiuodamos kapitalo reikalavimą savo nebiržinėms
išvestinėms finansinėms priemonėms, įstaigos taiko
Direktyvos 89/647/EEB II priedą. Rizikos koeficientai, taikytini
atitinkamoms sutarties šalims, nustatomi vadovaujantis šios direktyvos 2
straipsnio 9 dalimi. Iki 2006 m. gruodžio 31 d. valstybių narių kompetentingos
institucijos gali leisti netaikyti II priede išvardytų metodų
nebiržiniams sandoriams, kurių kliringą atlieka kliringo rūmai,
jeigu pastarieji veikia kaip juridinė sandorio šalis ir jeigu visi
dalyviai kiekvieną dieną užstatu visiškai apdraudžia riziką,
kurią dėl jų prisiima kliringo rūmai, tokiu būdu
apsisaugant nuo esamos rizikos ir potencialios ateities rizikos. Kompetentingos
institucijos privalo užsitikrinti, kad pateiktas užstatas garantuoja tokio pat
lygio apsaugą kaip Direktyvos 89/647/EEB 6 straipsnio 1 dalies a punkto 7
papunktį atitinkantis užstatas, ir kad yra pašalinta rizika, jog kliringo
rūmų rizikų padidėjimas viršys pateikto užstato rinkos
vertę. Valstybės narės informuoja Komisiją apie tai, kaip
jos naudojasi šia galimybe. ê93/6/EEB KITOS SĄLYGOS 6. Direktyvoje 89/647/EEB nurodyti kapitalo reikalavimai taikomi
tokioms pozicijoms, kaip mokesčiai, komisiniai, palūkanos, dividendai
bei privalomi įnašai, prekiaujant būsimaisiais arba pasirinktiniais
sandoriais biržoje, kurios nenumatytos nei šiame, nei šios direktyvos I priede
ir kurios nėra atimamos iš nuosavų lėšų pagal šios
direktyvos V priedo 2 dalies d punkto reikalavimus, taip pat toms rizikos
rūšims, kurios yra tiesiogiai susijusios su prekybos knygos punktais. Atitinkamoms sandorio šalims taikomi rizikos koeficientai yra nustatomi
pagal šios direktyvos 2 straipsnio 9 dalį. ê 93/6/EEB (pritaikytas) III PRIEDAS UŽSIENIO VALIUTOS KURSO RIZIKAOS Ö KAPITALO
REIKALAVIMŲ APSKAIČIAVIMAS Õ ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies a punktas (pritaikytas) 1. Jeigu pagal toliau
Ö šio priedo 2
dalyje Õ nustatytą
tvarką įstaigos bendros grynosios užsienio valiutos pozicijos ir jos
grynosios aukso pozicijos suma sudaro daugiau kaip 2 % jos nuosavų
lėšų, norėdama apskaičiuoti, kiek nuosavų
lėšų reikės užsienio valiutųos kurso
rizikai padengti, įstaiga savo grynosios užsienio valiutos pozicijos ir
jos grynosios aukso pozicijos sumą daugina iš 8 %. Iki 2004 m. gruodžio 31
d. kompetentingosios institucijos gali leisti, kad įstaigos savo
nuosavų lėšų reikalavimą skaičiuotų, daugindamos
iš 8 % sumą, kuria jos bendros grynosios užsienio valiutos pozicijos ir
jos grynosios aukso pozicijos suma viršija 2 % visų įstaigos
nuosavų lėšų. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 2. Ö Kapitalo
reikalavimai, reikalingi siekiant apsisaugoti nuo užsienio valiutos kurso
rizikos, Õ Sskaičiuojamai
dviem etapais. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies b punktas (pritaikytas) 32.1.
Pirmiausia skaičiuojama įstaigos kiekvienos valiutos (įskaitant
valiutą, kuri nurodoma ataskaitose) ir aukso grynoji atviroji pozicija. Ši Ö atvira Õ pozicija apima
toliau išvardytų elementų (teigiamų arba neigiamų)
sumą: -a) grynoji
neatidėliotino keitimo sandorių pozicija (t. y. visų turto
straipsnių atėmus visus įsipareigojimų straipsnius,
įskaitant atitinkama valiuta sukauptas palūkanas arba, aukso atveju,
grynąsias aukso neatidėliotino keitimo sandorių pozicijas), -b) grynoji
išankstinių sandorių pozicija (t. y. visos gautinos sumos atėmus
visas sumas, kurios turi būti sumokėtos pagal išankstinius
valiutų keitimo ir aukso sandorius, įskaitant valiutos ir aukso būsimuosius ateities sandorius bei valiutos apsikeitimo
sandorių pagrindinę sumą, neįtrauktą į
neatidėliotino keitimo sandorių poziciją), -c) neatšaukiamos
garantijos (bei panašios finansinių priemonės), kurias tikrai
reikės įvykdyti, ir kurios gali būti neatšaukiamos, -d) grynosios
būsimosios pajamos (išlaidos), kurios dar nesukauptos, tačiau jau
visiškai apdraustos (atsiskaitančios įstaigos nuožiūra ir gavus
išankstinį kompetentingų institucijų sutikimą,
minėtosioms pajamoms (išlaidoms) taip pat gali būti priskirtos
grynosios būsimosios pajamos (išlaidos), kurios dar nėra
įtrauktos į apskaitos dokumentus, bet jau visiškai apdraustos
išankstiniais užsienio valiutos sandoriais). Tokio savo pasirinkimo
įstaigos privalo laikytis nuosekliai, -e) visos
užsienio valiutos ir aukso pasirinkimo sandorių knygos grynojo delta
koeficiento (ar pagrįsto delta koeficientu) ekvivalento, -f) kitų
pasirinkimo sandorių (t. y. ne užsienio valiutos ir ne aukso
sandorių) rinkos vertės,. - bBet
kurių pozicijų, kurias įstaiga sąmoningai
prisiėmė, kad apsidraustų nuo neigiamo keitimo kurso poveikio
jos kapitalo pakankamumo normatyvui, galima neįtraukti į
grynųjų atvirųjų valiutos pozicijų
skaičiavimą. Tokios pozicijos turėtų būti neprekybinio
arba struktūrinio pobūdžio, o jų neįtraukimą arba bet
kurį tokio neįtraukimo sąlygų pakeitimą turi
patvirtinti kompetentingos institucijos. Tokios pat pirmiau išdėstytos
sąlygos gali būti taikomos vertinant įstaigos turimas pozicijas,
kurios yra susijusios su sudėtinėmis dalimis, jau atimtomis,
skaičiuojant nuosavas lėšas. ònaujas Kalbant apie KIS,
pirmoje pastraipoje nurodyto skaičiavimo tikslais atsižvelgiama į
faktines jų užsienio valiutų pozicijas. Įstaigos gali remtis
trečiųjų šalių skelbiamais duomenimis apie KIS užsienio
valiutų pozicijas tuo atveju, kai tinkamai užtikrinamas skelbiamų
duomenų tikslumas. Jeigu įstaiga neturi duomenų apie KIS
užsienio valiutų pozicijas, laikoma, kad KIS investicijos siekia
didžiausią pagal jos įgaliojimus leistiną lygį;
skaičiuodama užsienio valiutos kurso rizikos, susijusios su jos prekybos
knyga, kapitalo reikalavimą, įstaiga atsižvelgia į
didžiausią netiesioginę riziką, su kuria ji galėtų
susidurti per KIS. Tai daroma proporcingai padidinant KIS poziciją iki
didžiausios pozicijos, kurią leidžia investicinis mandatas,
pagrindinių investicinių vienetų atžvilgiu. Tariama KIS užsienio
valiutos pozicija vertinama kaip atskira valiuta pagal investavimui į
auksą taikomą tvarką, atsižvelgiant į tai, kad jeigu KIS
investicijų kryptis yra žinoma, ilgoji atvira pozicija gali būti
pridėta prie ilgosios atviros užsienio valiutos pozicijos, o trumpoji
atvira pozicija gali būti pridėta prie trumposios atviros užsienio
valiutos pozicijos. Prieš atliekant skaičiavimą tokių
pozicijų tarpusavyje užskaityti neleidžiama. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies b punktas (pritaikytas) 3.2. Kompetentingos institucijos savo nuožiūra gali leisti, kad
įstaigos, skaičiuodamos kiekvienos valiutos ir aukso
grynąją atvirąją poziciją, naudotų
grynąją dabartinę vertę. ê93/6/EEB è1 98/31/EB
1 straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies c punktas è1 42.2.
Antra, kiekvienos valiutos, išskyrus ataskaitose nurodomą valiutą,
grynosios trumposios ir atvirosios pozicijos ir grynoji ilgoji arba grynoji
trumpoji aukso pozicija į ataskaitose nurodomą valiutą
konvertuojamos pagal neatidėliotino keitimo kursus. ç Po to jos atskirai
sudedamos norint gauti atitinkamas bendrąsias grynųjų
trumpųjų pozicijų bei grynųjų ilgųjų
pozicijų sumas. Didesnioji iš šių dviejų gautų sumų
yra įstaigos visa grynoji užsienio valiutos pozicija. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 53. Nepaisant Ö Taikydamos
išlygą Õ šio priedo 1-4 Ö ir 2 Õ dalių
reikalavimųams ir iki tolesnio derinimo, kompetentingos
institucijos gali nustatyti arba leisti įstaigoms taikyti alternatyvias Ö toliau
nurodytas Õ procedūras
vykdant šio priedo reikalavimus. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 63.1. Pirmiausia kKompetentingos institucijos gali leisti
įstaigoms numatyti artimai tarpusavyje susijusių valiutų
pozicijoms mažesnius kapitalo reikalavimus negu tie, kuriuos reikėtų
vykdyti pagal šio priedo 1-4 Ö ir 2 Õ dalis.
Kompetentingos institucijos gali traktuoti dvi valiutas kaip artimai
tarpusavyje susijusias tik tuomet, kai nuostolio, sudarančio 4 % arba
mažiau atitinkamos suderintos pozicijos vertės (įvertinus ataskaitose
nurodoma valiuta), tikimybė (apskaičiuota remiantis
pastarųjų trejų ar penkerių metų kiekvienos dienos
keitimo kursu) tokių valiutų vienodose ir priešingose pozicijose per
ateinantį 10 darbo dienų laikotarpį yra maždaug 99 % (taikant
trejų metų stebėjimo laikotarpį) arba 95 % (taikant
penkerių metų stebėjimo laikotarpį). Nuosavos lėšos,
reikalingos apsaugoti dviejų artimai susijusių valiutų
suderintą poziciją, yra 4 %, padauginti iš suderintos pozicijos
vertės. Kapitalas, reikalingas artimai susijusių valiutų
nesuderintoms pozicijoms bei visoms kitų valiutų pozicijoms
apsaugoti, yra 8 %, padauginti iš didesnės grynųjų
trumpųjų arba grynųjų ilgųjų pozicijų sumos
tomis valiutomis po to, kai iš šių sumų atimamos suderintos artimai
tarpusavyje susijusių valiutų pozicijos. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies d punktas (pritaikytas) 7. Antra, iki 2004 m.
gruodžio 31 d. kompetentingos institucijos gali leisti įstaigoms taikyti
metodą, alternatyvų šio priedo 1-6 dalyse išvardytiesiems. Kapitalo
reikalavimas, skaičiuojamas pagal šį metodą, turi būti
pakankamas, kad viršytų 2 % grynosios atvirosios pozicijos,
skaičiuojamos pagal 4 dalį, ir, remiantis pastarųjų
trejų metų visų pasikartojančių 10 darbo dienų
laikotarpių valiutų kursų pokyčių analize,
būtų didesnis už minėto laikotarpio galimus įstaigos
nuostolius 99 % arba daugiau. Pirmoje pastraipoje
apibūdintą alternatyvų metodą galima naudoti tik toliau
išvardytomis sąlygomis: i) skaičiavimo
formulę ir koreliacijos koeficientus nustato kompetentingos institucijos,
remdamosi jų atlikta valiutų kursų pokyčių analize; ii) kompetentingos
institucijos nuolat peržiūri koreliacijos koeficientus, atsižvelgdamos
į pokyčius užsienio valiutų rinkose. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 83.2. Trečia, kKompetentingos institucijos gali leisti
įstaigoms, taikančioms bet kurį šio priedo 1-7, Ö 2 ir 3.1 Õ dalyse nurodytą
metodą, atimti pozicijas bet kuriomis valiutomis, kurioms taikomi
teisiškai saistantys tarpvyriausybiniai susitarimai, skirti apriboti jų
kursų kitimą kitų tuose pačiuose susitarimuose
numatytų valiutų atžvilgiu. Įstaigos apskaičiuoja
tokių valiutų suderintas pozicijas ir reikalingą kapitalą,
kuris negali būti mažesnis negu pusė atitinkamame tarpvyriausybiniame
susitarime numatyto maksimalaus valiutos kurso pokyčio atitinkamų
valiutų atžvilgiu. Šių valiutų nesuderintos pozicijos vertinamos
kaip ir kitų valiutų nesuderintos pozicijos. Nepaisant Ö Taikydamos
išlygą Õ šios dalies
pirmosios pastraipos reikalavimųams, kompetentingos institucijos gali leisti,
kad Europos pinigų sąjungos antrajame etape dalyvaujančių
valstybių narių valiutų suderintų pozicijų reikalingas
kapitalas būtų 1,6 % padaugintas iš tokių suderintų
pozicijų vertės. ê 93/6/EEB (pritaikytas) 9. Kompetentingos
institucijos informuoja Tarybą ir Komisiją apie bet kuriuos metodus,
kuriuos jos nustato arba leidžia taikyti, kad būtų įvykdyti šio
priedo 6-8 dalyse išdėstyti reikalavimai. 10. Komisija pateikia
Tarybai ataskaitą apie šio priedo 9 dalyje nurodytus metodus ir, prireikus
iš esmės atsižvelgdama į tarptautines aplinkybes, pasiūlo labiau
suderintą požiūrį į užsienio valiutų riziką. ê93/6/EEB 114. Sudėtinių valiutų grynosios pozicijos gali būti
suskirstytos į jas sudarančias valiutas pagal dalis, kurios joms
tenka sudėtinėje valiutoje. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 punktas (pritaikytas) VIII Ö IV Õ PRIEDAS BIRŽOS PREKIŲ RIZIKAOS Ö KAPITALO
REIKALAVIMŲ APSKAIČIAVIMAS Õ ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 1. Kiekviena biržos prekių arba biržos
prekių išvestinių priemonių pozicija išreiškiama standartiniais
mato vienetais. Kiekvienos biržos prekės neatidėliotino pristatymo
sandorio kaina išreiškiama ataskaitose nurodoma valiuta. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) 2. Laikomasi nuomonės, kad aukso ir aukso
išvestinių priemonių pozicijos susiduria su tokia pat rizika kaip
užsienio valiuta ir jų rinkos rizika prireikus skaičiuojama pagal III
arba VIII priede nustatytas sąlygas. 3. Pagal šį priedą pozicijos, kurios
yra tik finansavimo parduodamų atsargų sąskaita pozicijos, gali
būti neįtraukiamos tik skaičiuojant biržos prekių
riziką. 4. Palūkanų normų rizika ir
užsienio valiutos kurso rizika,
kurių neapima kitos šio priedo nuostatos, yra įtraukiamos į
skolos finansinių priemonių, kuriomis prekiaujama, bendrosios rizikos
ir užsienio valiutos rizikos skaičiavimus. 5. Kai trumposios pozicijos turi būti
įvykdytos prieš įvykdant ilgąsias pozicijas, įstaigoms taip
pat reikia apsisaugoti nuo nepakankamo likvidumo, galinčio egzistuoti kai
kuriose rinkose. 6. Pagal 19 dalį suma, kuria
įstaigos ilgosios (trumposios) pozicijos viršija įstaigos tos
pačios biržos prekės ir tapačių būsimųjų ateities, pasirinkimo ir ilgalaikės
pirkimo teisės biržos prekių sandorių trumpąsias
(ilgąsias) pozicijas, yra įstaigos kiekvienos biržos prekės
grynoji pozicija. Kompetentingos institucijos leidžia, kad
išvestinių finansinių priemonių pozicijoms 8, 9 ir 10 dalyse
nustatyta tvarka būtų taikomos tokios pat sąlygos kaip
pagrindinės biržos prekės pozicijoms. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 7. Kompetentingos institucijos toliau
išvardytas pozicijas gali laikyti tos pačios biržos prekės
pozicijomis: -a) įvairių
subkategorijų biržos prekių pozicijas tais atvejais, kai minėtos
subkategorijos gali vienos kitas pakeisti; ir -b) panašių
biržos prekių pozicijas, jeigu jos yra artimi pakaitalai ir jeigu
mažiausiai 0,9 kainų pasikeitimo koreliacijos koeficientą galima
aiškiai nustatyti ne mažesniam kaip vienerių metų laikotarpiui. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis Konkrečios priemonės ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) 8. Biržos prekių būsimieji ateities sandoriai ir išankstiniai
įsipareigojimai pirkti arba parduoti atskiras biržos prekes į
matų sistemą įtraukiami kaip nominalios sumos, išreikštos
standartiniais matavimo vienetais, nustatant jų terminą pagal
galutinę datą. Kompetentingos institucijos gali leisti, kad
kapitalo reikalavimas būsimajam ateities sandoriui, kuriuo prekiaujama biržoje,
būtų lygus biržos nustatytam privalomam įnašui, jeigu jos yra
visiškai tikros, kad privalomas įnašas teisingai atspindi būsimojo ateities
sandorio riziką, ir kad jis yra bent jau lygus būsimojo ateities
sandorio kapitalo reikalavimui, kuris būtų gautas skaičiuojant
pagal toliau šiame priede nustatytą metodą arba pagal VIII priede apibūdintą vidaus modelių
metodą. Iki 2006 metų
gruodžio 31 d. kKompetentingos institucijos taip pat gali leisti, kad šioje dalyje
nurodytos rūšies nebiržinių išvestinių finansinių
priemonių sandorių, kurių kliringą vykdo minėtų
institucijų pripažinti kliringo namai, kapitalo reikalavimas būtų
lygus kliringo namų reikalaujamam privalomam įnašui, jeigu jos yra
visiškai tikros, kad privalomas įnašas teisingai atspindi išvestinių
finansinių priemonių sandorio riziką, ir kad jis yra bent jau
lygus atitinkamo sandorio kapitalo reikalavimui, skaičiuojamam pagal
toliau šiame priede nustatytą metodą arba taikant VIII priede apibūdintą vidaus modelių
metodą. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) 9. Biržos prekių apsikeitimo sandoriai,
kai iš vienos pusės operacija atliekama nustatyta kaina, o iš kitos
pusės − dabartine rinkos kaina, yra skirstomi naudojant
klasifikavimo pagal terminus metodą Ö , pateiktą
šio priedo 13−18 dalyse, Õ kaip serija sandorio
nominaliai sumai lygių pozicijų, kai viena pozicija atitinka
kiekvieną atsiskaitymą pagal apsikeitimo sandorį, ir yra
skirstomi pagal 13 dalyje pateiktą terminų
Ö 1 Õ lentelę.
Įstaigos pozicijos yra ilgosios, jeigu ji moka fiksuotą kainą, o
gauna kintamą kainą, ir trumposios, jeigu įstaiga gauna
fiksuotą kainą, o moka kintamą kainą. Biržos prekių apsikeitimo sandoriai, kai
sandorio pusėse yra skirtingos biržos prekės, atitinkamuose apskaitos
dokumentuose turi būti nurodomi naudojant klasifikavimo pagal terminus
metodą. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) 10. Biržos prekių arba biržos prekių
išvestinių priemonių pasirinkimo sandoriai laikomi pozicijomis,
kurių vertė lygi atitinkamo pasirinkimo sandorio pagrindinės
finansinės priemonės vertei, padaugintai iš jo delta koeficiento, kaip
nustatyta šiame priede. Pastarosios pozicijos gali būti tarpusavyje
įskaitomos su bet kuriomis tapačios pagrindinės biržos
prekės arba biržos prekės išvestinės priemonės
priešpriešinėmis pozicijomis. Gali būti naudojamas atitinkamos biržos
taikomas delta arba tas, kurį apskaičiuoja kompetentingos
institucijos, o tais atvejais, kai nė vienas iš pirmiau nurodytų
delta koeficientų nėra nustatytas, arba nebiržinių pasirinkimo
sandorių atveju naudojamas pačios įstaigos apskaičiuotas
delta, jeigu kompetentingosios institucijos yra užsitikrinusios, kad
įstaigos taikomas delta skaičiavimo modelis yra priimtinas. Vis dėlto kompetentingos institucijos
taip pat gali reikalauti, kad įstaigos skaičiuotų savo deltas
pagal kompetentingų institucijų nustatytą metodologiją. Kompetentingos
institucijos reikalauja aApsisaugotima ne
tik nuo delta rizikos, bet ir nuo visos kitos su biržos prekių pasirinkimo
sandoriais susijusios rizikos. Kompetentingos institucijos gali leisti, kad
reikalavimas, nustatytas pasirašytam biržos prekių pasirinkimo sandoriui,
kuriuo prekiaujama biržoje, būtų lygus biržos reikalaujamam
privalomam įnašui, jeigu jos visiškai tikros, kad privalomas įnašas
teisingai atspindi su pasirinkimo sandoriu susijusią riziką, ir yra
bent jau lygus pasirinkimo sandorio kapitalo reikalavimui, kuri būtų
gautas pagal toliau šiame priede apibūdintą skaičiavimo
metodą arba taikant VIII priede
nustatytą vidaus modelių metodą. Iki 2006 m. gruodžio 31
d. kKompetentingos institucijos taip pat gali
leisti, kad kapitalo reikalavimas, skaičiuojamas nebiržiniams biržos
prekių pasirinkimo sandoriams, kurių kliringą atlieka
minėtų institucijų pripažinti kliringo namai, būtų
lygus kliringo namų nustatytam privalomam įnašui, jeigu jos yra
visiškai tikros, kad privalomas įnašas teisingai atspindi su pasirinkimo
sandoriu susijusią riziką ir kad jis yra bent jau lygus nebiržinio
pasirinkimo sandorio kapitalo reikalavimui, kuris būtų gautas pagal
toliau šiame priede nustatytą skaičiavimo metodą arba taikant VIII priede apibūdintą vidaus modelių
metodą. Be to, kompetentingos institucijos gali
leisti, kad reikalavimas, nustatytas nupirktam biržos prekių pasirinkimo
sandoriui, kuriuo prekiaujama biržoje, arba nebiržiniam biržos prekių
pasirinkimo sandoriui atitiktų pagrindinei biržos prekei nustatytą
reikalavimą, jeigu apskaičiuotas reikalavimas nėra didesnis už
pasirinkimo sandorio rinkos vertę. Reikalavimas pasirašytam nebiržiniam
pasirinkimo sandoriui nustatomas atsižvelgiant į pagrindinę sandorio
biržos prekę. ê 98/31/EB 1 straipsnio
7 dalis ir priedo 5 dalis 11. Su biržos prekėmis susijusiems
varantams taikomos biržos prekių pasirinkimo sandoriams nustatytos
sąlygos, nurodytos 10 dalyje. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 12. Biržos prekių arba garantuotų
nuosavybės teisių į biržos prekes perdavėjas pagal
atpirkimo sandorį ir biržos prekių skolintojas pagal biržos
prekių skolinimo sutartį tokias biržos prekes įtraukia
skaičiuodami kapitalo reikalavimą pagal šį priedą. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) a) Klasifikavimo pagal terminus metodas 13. Įstaiga visas biržos prekes
suklasifikuoja pagal terminus, kaip nustatyta toliau
pateiktoje 1 lentelėje. Visos
tos biržos prekės pozicijos ir visos pozicijos, kurios pagal 7 dalį
laikomos tos pačios biržos prekės pozicijomis, priskiriamos
atitinkamoms terminų grupėms. Fizinės atsargos priskiriamos
pirmajai terminų grupei. Ö1 lentelė
Õ Terminas (1) || Pirkimo pardavimo kainų skirtumo koeficientas (procentais) (2) 0 mėn. ≤ 1 mėn. || 1,50 >1 mėn. ≤ 3 mėn. || 1,50 >3 mėn. ≤ 6 mėn. || 1,50 >6 mėn. ≤ 12 mėn. || 1,50 > 1 m. ≤ 2 m. || 1,50 > 2 m. ≤ 3 m. || 1,50 > 3 m. || 1,50 14. Kompetentingos institucijos gali leisti
tarpusavyje įskaityti pozicijas, kurios yra arba pagal 7 dalį
laikomos tos pačios biržos prekės pozicijomis, ir priskirti jas
atitinkamoms terminų grupėms grynųjų pozicijų
pagrindu, jeigu jos yra: - a) sandorių, kurie
turi būti įvykdyti tuo pačiu metu, pozicijos; ir - b) sandorių, kurie
turi būti įvykdyti per 10 dienų, pozicijos, jeigu sandoriais
prekiaujama rinkose, kuriose yra nustatytos kiekvienos dienos pristatymo datos. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 15. Po to įstaiga skaičiuoja
kiekvienos terminų grupės ilgųjų ir trumpųjų
pozicijų sumas. Pirmųjų (pastarųjų) pozicijų
suma, kuri yra suderinta su pastarųjų (pirmųjų)
pozicijų suma nustatytoje terminų grupėje, yra suderintos tos
terminų grupės pozicijos, o likusi ilgoji arba trumpoji pozicija yra
nesuderinta tos pačios terminų grupės pozicija. 16. Nustatytos terminų grupės
nesuderintos ilgosios (trumposios) pozicijos dalis, kuri yra suderinta su kitos
terminų grupės nesuderinta trumpąja (ilgąja) pozicija, yra
suderinta dviejų terminų grupių pozicija. Nesuderintos ilgosios
arba nesuderintos trumposios pozicijos dalis, kuri negali būti tokiu
būdu suderinta, yra nesuderinta pozicija. 17. Įstaigos kapitalo reikalavimas
kiekvienai biržos prekei skaičiuojamas klasifikuojant pagal atitinkamus
terminus susumavus toliau išvardytus elementus: i)a) suderintų
ilgųjų ir trumpųjų pozicijų sumą, padaugintą
iš atitinkamo pirkimo pardavimo kainų skirtumo koeficiento, nurodyto 13
dalyje pateiktos lentelės antroje skiltyje kiekvienai terminų grupei,
ir iš atitinkamos biržos prekės neatidėliotino pristatymo sandorio
kainos; ii)b) dviejų
terminų grupių tarpusavyje suderintą poziciją kiekvienai
terminų grupei, į kurią perkeliama nesuderinta pozicija,
padauginus ją iš 0,6 % (gabenimo kainų koeficiento) ir iš atitinkamos
biržos prekės neatidėliotino pristatymo sandorio kainos; iii)c) likusias
nesuderintas pozicijas, padauginus iš 15 % (išankstinio sandorio kainų
koeficiento) ir iš biržos prekės neatidėliotino pristatymo sandorio
kainos. 18. Įstaigos bendras kapitalo
reikalavimas apsisaugoti nuo biržos prekių rizikos skaičiuojamas
sudedant kapitalo reikalavimus, apskaičiuotus kiekvienai biržos prekei
pagal 17 dalį. b) Supaprastintas metodas 19. Įstaigos kapitalo reikalavimas
kiekvienai prekei skaičiuojamas sudedant: i)a) 15
% grynosios, ilgosios arba trumposios, pozicijos, padauginus iš biržos
prekės neatidėliotino pristatymo sandorio kainos; ii)b) 3%
bendrosios, ilgosios ir trumposios, pozicijos, padauginus iš biržos prekės
neatidėliotino pristatymo sandorio kainos. 20. Įstaigos bendras kapitalo
reikalavimas apsisaugoti nuo biržos prekių rizikos skaičiuojamas
sudedant kapitalo reikalavimus, apskaičiuotus kiekvienai biržos prekei
pagal 19 dalį. ê 93/6/EEB 11a
straipsnis (pritaikytas) Ö c)
Išplėstas klasifikavimo pagal terminus metodas Õ Iki 2006 m. gruodžio 31
d. valstybės narės Ö Kompetentingos
institucijos Õ gali leisti savo įstaigoms naudoti minimalius pirkimo pardavimo
kainų skirtumo, gabenimo ir tiesioginio sandorio kainų koeficientus
pagal toliau pateiktą lentelę vietoj VII priedo
13, 14, 17 ir 18 dalyse išvardytųjų, jeigu, kompetentingų
institucijų nuomone: a) įstaigos užsiima reikšmingu biržos
prekių verslu; b) įstaigų portfelį sudaro
įvairios biržos prekės; ir c) įstaigos dar negali naudoti vidaus
modelių, skirtų apskaičiuoti kapitalo reikalavimus biržos
prekių rizikai padengti pagal VIII Ö V Õ priedą. 2 lentelė || Brangieji metalai (išskyrus auksą) || Pagrindiniai metalai || Žemės ūkio produktai (neperdirbti) || Kita, įskaitant energetikos produktus Pirkimo pardavimo kainų skirtumo koeficientas (%) || 1,0 || 1,2 || 1,5 || 1,5 Gabenimo kainų koeficientas (%) || 0,3 || 0,5 || 0,6 || 0,6 Tiesioginio sandorio kainų koeficientas (%) || 8 || 10 || 12 || 15 ê 98/31/EB 1 straipsnio
7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) è1 98/31/EB
1 straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis su pakeitimais, padarytais klaidų
atitaisymu, OL L 248, 1998 9 8, p. 20 VIII
PRIEDAS VIDAUS MODĖLIAIŲ
Ö TAIKYMAS
KAPITALO REIKALAVIMAMS APSKAIČIUOTI Õ 1. Kompetentingos institucijos, vadovaudamosi
šiame priede nustatytomis sąlygomis, gali leisti, kad įstaigos,
skaičiuodamos savo kapitalo reikalavimus, kurių reikia siekiant
apsisaugoti nuo pozicijos rizikos, užsienio valiutos kurso rizikos ir (arba)
biržos prekių kainos rizikos, vietoj I, III ir VII
Ö IV Õ prieduose
apibūdintų metodų taikytų savo vidaus rizikos valdymo
modelius arba derintų juos su minėtais metodais. Kiekvienu atveju
kompetentingos institucijos turi aiškiai patvirtinti modelių
naudojimą kapitalo priežiūros tikslais. 2. Patvirtinimas suteikiamas, jeigu
kompetentinga institucija įsitikina, kad įstaigos rizikos valdymo
sistema yra iš esmės patikima ir nuosekliai įgyvendinta, ir kad
pirmiausia įvykdomi toliau išvardyti kokybės reikalavimai: i)a) vidaus
rizikos įvertinimo modelis yra glaudžiai integruotas į
kasdieninį įstaigos rizikos valdymo procesą ir tarnaujas kaip
pagrindas teikiant įstaigos vyresniesiems
administracijos pareigūnams vadovybei
ataskaitas dėl pozicijų, susijusių su rizika; ii)b) įstaigoje
veikia rizikos kontrolės skyrius, kuris yra nepriklausomas nuo verslu
užsiimančių skyrių ir atsiskaito tiesiogiai vyresniesiems administracijos pareigūnams vadovybei. Skyrius turi būti atsakingas už
įstaigos rizikos valdymo sistemos kūrimą ir
įgyvendinimą. Jis rengia ir analizuoja kiekvienos dienos rizikos
valdymo modelio gaunamų rezultatų ataskaitas ir atitinkamų
priemonių, kurias reikia taikyti sandorių apribojimų srityje; iii)c) įstaigos
direktorių valdyba ir administracijos
vyresnieji pareigūnai vadovybė
aktyviai dalyvauja rizikos kontrolės procese. Rizikos kontrolės
skyriaus parengtas kiekvienos dienos ataskaitas peržiūri vadovai,
pakankamai įtakingi sumažinti atskirų prekybininkų prisiimamas
pozicijas ir bendrą įstaigos rizikos poziciją; iv)d) įstaigoje
dirba pakankamai darbuotojų, kurie turi sudėtingų modelių
naudojimo įgūdžius prekybos, rizikos kontrolės, audito ir
operacijų vykdymo srityse; v)e) įstaiga
yra nustačiusi procedūras, skirtas stebėti ir užtikrinti, kad
būtų laikomasi dokumentuose išdėstytos vidaus politikos ir
kontrolės, susijusios su bendru rizikos įvertinimo sistemos veikimu; vi)f) įstaigos
modeliai turi pakankamai tikslų rizikos įvertinimą
patvirtinančius įrašus; vii)g) įstaiga
dažnai vykdo griežtą tikrinimo nepalankiausiomis sąlygomis
programą. Tokių testų rezultatai peržiūrimi vyresniųjų administracijos
pareigūnų vadovybės
ir atspindimi jos nustatomoje politikoje ir apribojimuose; viii)h)
įstaiga privalo atlikti nepriklausomą savo rizikos įvertinimo
sistemos patikrinimą kaip dalį jos nuolatinio vidaus audito proceso. Jo Ö Pirmos
pastraipos h punkte nurodyto patikrinimo Õ metu turi būti tikrinama verslu užsiimančių
skyrių ir nepriklausomo rizikos kontrolės skyriaus veikla. Ne
rečiau kaip kartą per metus įstaiga privalo tikrinti savo
bendrą rizikos valdymo procesą. Tikrinimas apima: - a) rizikos valdymo sistemos
ir proceso dokumentacijos pakankamumą ir rizikos kontrolės skyriaus
organizavimą; - b) rinkos rizikos vertinimo
priemonių integravimą į kasdienės rizikos valdymą ir
vadovybės informavimo sistemos vientisumą; - c) įstaigos taikomą
rizikos įvertinimo modelių ir vertinimo sistemų, kuriuos naudoja
sandorius sudarantys ir operacijas atliekantys darbuotojai, tvirtinimo
procesą; - d) rinkos rizikos, kuriai
taikomas rizikos įvertinimo modelis, apimtį ir bet kurių
reikšmingų rizikos įvertinimo proceso pakeitimų
patvirtinimą; - e) pozicijų duomenų
tikslumą ir išbaigtumą, svyravimų ir koreliacijos prielaidų
tikslumą ir tinkamumą ir vertinimo bei jautrumo rizikai
skaičiavimų tikslumą; - f) tikrinimo procesą,
kurį įstaiga naudoja, kad įvertintų duomenų
šaltinių, naudojamų vidaus modeliams, nuoseklumą, pateikimą
laiku ir patikimumą, įskaitant tokių duomenų šaltinių
objektyvumą; ir - g) grįžtamojo
patikrinimo, kuris atliekamas modelio tikslumui nustatyti, patvirtinimo
procesą. 3. Įstaiga stebi savo modelio
tikslumą ir veikimą, taikydama grįžtamojo patikrinimo
programą. Atliekant grįžtamąjį patikrinimą,
kiekvieną darbo dieną è1 įstaigos
modeliu apskaičiuotas vienos dienos portfelio pozicijų dienos
pabaigoje rizikos vertės matas ç palyginamas su
vienos dienos portfelio vertės pokyčiu kitos darbo dienos pabaigoje. Kompetentingos institucijos tikrina
įstaigos sugebėjimą atlikti faktinių ir spėjamų
portfelio vertės pokyčių grįžtamąjį
patikrinimą. Spėjamų portfelio vertės pokyčių
grįžtamasis patikrinimas yra pagrįstas portfelio vertės dienos
pabaigoje palyginimu su jo verte kitos dienos pabaigoje darant prielaidą,
kad pozicijos nepasikeitė. Kompetentingos institucijos reikalauja, kad
įstaigos imtųsi atitinkamų priemonių patobulinti savo
grįžtamojo patikrinimo programą, jeigu, kompetentingų
institucijų nuomone, ji nepakankama. 4. Kompetentingos institucijos gali leisti,
kad skolos priemonių, kuriomis prekiaujama, ir nuosavybės
vertybinių popierių pozicijų specifinės rizikos kapitalo
reikalavimus įstaiga skaičiuotų naudodama vidaus modelį,
jeigu jis atitinka likusioje šio priedo dalyje nustatytas sąlygas ir Ö šias
sąlygas Õ : - a) paaiškina istorinius
portfelio kainų pokyčius; - b) apima koncentraciją,
kalbant apie portfelio dydį ir sudėties pasikeitimus; - c) yra atsparus neigiamai
aplinkos įtakai; - d) yra patvirtintas, taikant
grįžtamąjį patikrinimą, skirtą specifinės rizikos
įvertinimo tikslumui nustatyti. Jeigu kompetentingos institucijos leidžia
šį grįžtamąjį patikrinimą taikyti atitinkamoms
portfelio dalims, jas reikia rinktis nuosekliai. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 5. Įstaigoms, naudojančioms
modelius, kurie nėra patvirtinti pagal 4 dalį, yra nustatomas
atskiras kapitalo mokestis už specifinę riziką,
skaičiuojamą I priede nustatyta tvarka. 6. Pagal 10 dalies ii punktą,
įstaigos atliktų skaičiavimų rezultatai proporcingai
didinami dauginant juos iš multiplikatoriaus koeficiento, kuris yra ne mažesnis
kaip 3. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) 7. Multiplikatoriaus koeficientas didinamas
taikant padidėjimo koeficientą nuo 0 iki 1 pagal toliau pateiktą Ö 1 Õ lentelę
atsižvelgiant į pastarųjų 250 darbo dienų nukrypimų
skaičių, patvirtintą įstaigos atlikto grįžtamojo
patikrinimo metu. Kompetentingos institucijos reikalauja, kad įstaigos
nuosekliai skaičiuotų nukrypimus, atsižvelgdamos į
grįžtamuosius portfelio vertės faktinių arba spėjamų
pokyčių tikrinimus. Nukrypimas yra vienos dienos portfelio
vertės pokytis, kuris viršija atitinkamą vienos dienos rizikos
vertės matą, apskaičiuotą pagal įstaigos modelį.
Norint nustatyti padidėjimo koeficientą, nukrypimų skaičius
įvertinamas ne rečiau kaip kartą per ketvirtį. Ö1 lentelė
Õ Nukrypimų skaičius || Padidėjimo koeficientas Mažiau negu 5 || 0,00 5 || 0,40 6 || 0,50 7 || 0,65 8 || 0,75 9 || 0,85 10 arba daugiau || 1,00 Atskirais atvejais ir atsižvelgdamos į
išskirtinę situaciją, kompetentingos institucijos gali nereikalauti
padidinti daugiklį padidėjimo koeficientu pagal pirmiau pateiktą Ö 1 Õ lentelę, jeigu
įstaiga kompetentingoms institucijoms įrodė, kad toks
padidinimas yra nepagrįstas ir kad modelis iš esmės yra patikimas. Jeigu didelis nukrypimų skaičius
rodo, kad modelis nėra pakankamai tikslus, kompetentingos institucijos
atšaukia modelio patvirtinimą arba taiko atitinkamas priemones,
užtikrinančias, kad modelis bus nedelsiant patobulintas. Kad kompetentingos institucijos
galėtų nuolat stebėti padidėjimo koeficiento
tinkamumą, įstaigos iš karto ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip
per penkias darbo dienas praneša kompetentingoms institucijoms apie nukrypimus,
kuriuos jos nustato, taikydamos savo grįžtamojo patikrinimo programą,
ir kurie pagal pirmiau pateiktą lentelę galėtų reikšti
padidėjimo koeficiento padidinimą. 8. Jeigu kompetentingos institucijos
patvirtina įstaigos modelį pagal 4 dalį kaip tinkamą
kapitalo, reikalingo specifinei rizikai padengti, reikalavimams
skaičiuoti, įstaiga prideda prie savo kapitalo reikalavimo, kuris
skaičiuojamas pagal 6, 7 ir 10 dalis, papildomą sumą, kuri lygi: i)a) rizikos
vertės mato specifinės rizikos daliai, kurią reikėtų
atskirti pagal priežiūros nuostatas; arba, įstaigos nuožiūra; ii)b) skolos
ir nuosavybės vertybinių popierių pozicijų portfelio
sudėtinių dalių, susijusių su specifine rizika, rizikos
vertės matams. Įstaigos, kurios renkasi ii Ö b Õ variantą, turi
iš anksto nurodyti savo portfelio sudėtinių dalių sandarą
ir neturėtų jos keisti be kompetentingų institucijų
sutikimo. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 9. Kompetentingos institucijos gali netaikyti
8 dalyje nustatytos priemokos reikalavimo, jeigu įstaiga įrodo, kad
pagal nustatytus tarptautinius standartus jos modelis taip pat tiksliai apsaugo
nuo įvykių rizikos ir įsipareigojimų nevykdymo rizikos,
susijusios su jos skolos priemonių, kuriomis prekiaujama, ir
nuosavybės vertybinių popierių pozicijomis. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 10. Kiekviena įstaiga privalo
įvykdyti kapitalo reikalavimą, kuris yra didesnis už: i)a) jos
praėjusios dienos rizikos vertės skaičių,
apskaičiuotą pagal šiame priede nustatytus parametrus; ii)b) kiekvienos
iš praėjusių 60 darbo dienų kasdienių rizikos vertės
matų vidurkį, padaugintą iš 6 dalyje nustatyto koeficiento ir
patikslintą 7 dalyje nustatytu koeficientu. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 11. Rizikos vertei skaičiuoti taikomi
toliau išvardyti minimalūs reikalavimai: i)a) rizikos
vertė skaičiuojama bent jau kiekvieną dieną; ii)b) 99
% pasikliautinasis intervalas; iii)c) 10
dienų laikymo laikotarpio ekvivalentas; iv)d) ne
mažiau kaip vienerių metų efektyvus istorinis stebėjimo
laikotarpis, išskyrus tuos atvejus, kai gali būti taikomas trumpesnis
stebėjimo laikotarpis dėl labai išaugusio kainų svyravimo; v)e) trijų
mėnesių duomenų grupės patikslinimai. 12. Kompetentingos institucijos reikalauja,
kad rizikos įvertinimo modelis tiksliai padengtų visas
reikšmingiausias pasirinkimo sandorių arba panašių į pasirinkimo
sandorius pozicijų kainų rizikas ir kad bet kuri kita rizika, kurios
modelis neapima, būtų atitinkamai padengta iš nuosavų
lėšų. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) 13. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad rRizikos vertinimo modelis apimtųa
pakankamai rizikos veiksnių, atsižvelgiant į įstaigos veiklos
lygį atitinkamose rinkose Ö , o ypač
toliau nurodytus veiksnius Õ . Turi būti laikomasi
bent jau šių toliau išvardytų nuostatų: ÖPalūkanų
normos rizika Õ i) palūkanų
normos rizikos srityje rRizikos
įvertinimo sistemą sudaro visuma rizikos koeficientų,
atitinkančių kiekvienos valiutos, kurios pozicijos įstaigos
balansiniuose arba nebalansiniuose straipsniuose yra jautrios
palūkanų normų pasikeitimams, palūkanų normas.
Įstaiga modeliuoja pelningumo kreives pagal vieną iš visuotinai
pripažintų metodų. Reikšmingos pagrindinių valiutų ir
rinkų palūkanų normųos rizikos atveju, pelningumo kreivė
dalijama į ne mažiau kaip šešias dalis pagal terminus, siekiant apimti
palūkanų normų svyravimų kaitą išilgai visos
pelningumo kreivės. Rizikos įvertinimo sistema taip pat turi apimti
riziką, susijusią su ne visai vienas kitą atitinkančiais
skirtingų pelningumo kreivių tarpusavio judėjimais;. ÖUžsienio valiutos
kurso rizika Õ ii) užsienio
valiutos rizikos srityje rRizikos
įvertinimo sistemą sudaro rizikos koeficientai, atitinkantys aukso
pozicijas ir atskiras užsienio valiutas, kuriomis yra išreikštos įstaigos
pozicijos;. ònaujas Kalbant apie KIS,
atsižvelgiama į faktines jų užsienio valiutų pozicijas.
Įstaigos gali remtis trečiųjų šalių skelbiamais
duomenimis apie KIS užsienio valiutų pozicijas tuo atveju, kai tinkamai
užtikrinamas skelbiamų duomenų tikslumas. Jeigu įstaiga neturi
duomenų apie KIS užsienio valiutų pozicijas, laikoma, kad KIS
investicijos siekia didžiausią pagal jos įgaliojimus leistiną
lygį; apskaičiuodama užsienio valiutos rizikos, susijusios su jos
prekybos knyga, kapitalo reikalavimą, įstaiga atsižvelgia į
didžiausią netiesioginę riziką, su kuria ji galėtų
susidurti per KIS. Tai daroma proporcingai padidinant KIS poziciją iki
didžiausios pozicijos, kurią leidžia investicinis mandatas,
pagrindinių investicinių vienetų atžvilgiu. Tariama KIS užsienio
valiutos pozicija vertinama kaip atskira valiuta pagal investavimui į
auksą taikomą tvarką. Tačiau jeigu KIS investicijų
kryptis yra žinoma, ilgoji atvira pozicija gali būti pridėta prie
ilgosios atviros užsienio valiutos pozicijos, o trumpoji atvira pozicija gali
būti pridėta prie trumposios atviros užsienio valiutos pozicijos.
Prieš atliekant skaičiavimą tokių pozicijų tarpusavyje
užskaityti neleidžiama. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis (pritaikytas) ÖNuosavybės
vertybinių popierių rizika Õ iii) nuosavybės
vertybinių popierių rizikos srityje rRizikos
įvertinimo sistema taiko atskirą rizikos koeficientą bent jau
kiekvienai nuosavybės vertybinių popierių rinkai, kurioje įstaiga
turi reikšmingas pozicijas;. ÖBiržos prekių
rizika Õ iv) biržos
prekių rizikos srityje rRizikos
įvertinimo sistema atskirą rizikos koeficientą taiko bent jau
kiekvienai biržos prekei, jeigu tos biržos prekės įstaigos pozicijos
yra reikšmingos. Rizikos įvertinimo sistema taip pat turi apimti ne visai
vienas kitą atitinkančiais judėjimų tarp panašių, bet
ne tapačių biržos prekių riziką ir išankstinių
sandorių kainų pasikeitimų riziką, kylančią
dėl terminų neatitikimų. Taip pat reikia atsižvelgti į
rinkos charakteristikas, ypač į pristatymo datas ir prekybininkams
suteikiamą galimybę uždaryti pozicijas;. ê 98/31/EB 1
straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis 14. Kompetentingos institucijos gali leisti,
kad įstaigos naudotų empirines koreliacijas tarp rizikos
kategorijų ir jų viduje, jeigu jos įsitikina, kad įstaigos
koreliacijų skaičiavimo sistema yra patikima ir nuosekliai
įgyvendinama. ê 93/6/EEB VI
priedo 8 dalies 2 punkto antras sakinys (pritaikytas) VI PRIEDAS DIDELĖSIŲ
PASKOLOSŲ POZICIJŲ Ö KAPITALO
REIKALAVIMŲ APSKAIČIAVIMAS Õ 1. 29 Ö 31 Õ straipsnio b punkte
nurodytas perviršis apskaičiuojamas atrenkant tokius su vienu klientu arba
susijusių klientų grupe susijusios pozicijos komponentus, kuriems
taikomi aukščiausi (specialiosios) specifinės rizikos reikalavimai,
pateikti šios direktyvos I priede, ir (arba) šios direktyvos II priedo
reikalavimai, kurių suma yra lygi 29 Ö 31 Õ straipsnio a dalyje
nurodyto perviršio dydžiui. 2. Jeigu perviršis išlieka daugiau kaip 10
dienų, šiems komponentams taikomas papildomo kapitalo reikalavimas, kuris
lygus 200 % 1 dalyje minėtų reikalavimų. 3. Praėjus 10 dienų po apribojimo viršijimo,
pagal 1 dalį atrinkti perviršio komponentai įrašomi į
atitinkamą I lentelės 1 skilties eilutę didėjančia
tvarka pagal (specialiosios) specifinės rizikos reikalavimus,
išdėstytus šios direktyvos I priede ir (arba) II priede. Papildomo
kapitalo reikalavimas, taikomas šiems komponentams, yra lygus šios direktyvos I
priede išdėstytų specialiųjų reikalavimų ir (arba) II
priedo reikalavimų sumai, padaugintai iš atitinkamo koeficiento, kuris
nurodytas I lentelės 2 skiltyje. Ö1 lentelė
Õ Ribų perviršis (skaičiuojama nuosavų lėšų proc.) || Koeficientai iki 40 % || 200 % nuo 40 % iki 60 % || 300 % nuo 60 % iki 80 % || 400 % nuo 80 % iki 100 % || 500 % nuo 100 % iki 250 % || 600 % per 250 % || 900 % é ònaujas VII PRIEDAS PREKYBA A dalis −
Prekybos tikslai 1. Prekybos tikslais
laikomos pozicijos (portfelis) atitinka šiuos reikalavimus: a) turi būti
aiškiai dokumentuota ir vadovybės patvirtinta prekybinės veiklos
strategija, kurioje turėtų būti tiksliai nurodyta numatoma
prekybinių pozicijų laikymo trukmė; b) turi būti
nustatyta ir aiškiai apibrėžta prekybinės pozicijos valdymo politika
ir procedūros, kurias taikant: i) pozicijos
įrašomos į prekybinių operacijų registracijos
sąrašą; ii) nustatomi
pozicijų limitai ir prižiūrima, kad jų būtų laikomasi
ir jie būtų tinkami; iii) prekybinėje
veikloje dalyvaujantys darbuotojai turi teisę savarankiškai prisiimti
(valdyti) pozicijų riziką, neviršydami jiems nustatytų
limitų ir laikydamiesi patvirtintos strategijos; iv) informacijos
apie pozicijas teikimas vadovybei yra neatsiejama įstaigos rizikos valdymo
proceso dalis; v) prekybinės
pozicijos yra nuolat stebimos pasitelkiant rinkos informacijos šaltinius, ir
vertinama pozicijos ar ją sudarančios rizikos sudedamųjų
dalių paklausa rinkoje arba galimybė jas apdrausti; taip pat,
svarbiausia, įvertinama galimybė vertinant naudotis rinkos
informacija ir jos kokybė, rinkos apimtis ir pozicijų, kuriomis
prekiaujama rinkoje, dydis; c) turi būti
parengta aiškiai apibrėžta politika ir procedūros, skirtos
įvertinti, ar pozicija atitinka įstaigos prekybinės veiklos
strategiją, įskaitant apyvartumo ir prekybai skirtų
įstaigos prekybos knygos pozicijų stebėjimą. B dalis −
Sistemos ir kontrolė 1. Įstaigos sukuria ir taiko sistemas bei
kontrolės mechanizmus, leidžiančius vertinimo tikslais gauti tikslius
ir patikimus duomenis. 2. Sistemos ir kontrolė apima bent jau šiuos
aspektus: a) reglamentuotą
vertinimo politiką ir procedūras. Ši politika ir procedūros turi
aiškiai apibrėžti įvairių padalinių, dalyvaujančių
nustatant vertinimą, atsakomybę, rinkos informacijos šaltinius ir
jų tinkamumo įvertinimą, nepriklausomo vertinimo
periodiškumą, kainų uždarymo laiką, įverčių
koregavimo procedūras, ad-hoc ir mėnesio pabaigoje atliekamo
tikrinimo procedūras. b) aiškius ir
nepriklausomus (t. y. nepriklausomus nuo sandorius sudarančių
padalinių) už vertinimą atsakingo padalinio atskaitomybės
ryšius. Atskaitomybės
ryšys veda iki pagrindinio valdybos vykdomojo direktoriaus. Rizikos
ribojimo principais pagrįsto vertinimo metodai 3. Pozicijų
vertinimas rinkos kainomis atliekamas ne rečiau kaip kartą per
dieną remiantis iš nepriklausomų šaltinių gautais duomenimis
apie kainas. Pavyzdžiui, biržos kainas, elektronines kainas arba kelių
nepriklausomų geros reputacijos maklerių kotiruotas kainas. 4. Vertindama
pozicijas rinkos kainomis, įstaiga remiasi labiausiai riziką
ribojančiomis pirkimo (pardavimo) kainomis, išskyrus atvejus, kai
įstaigos vaidmuo formuojant tam tikros rūšies finansinės
priemonės ar biržos prekės rinkos kainą yra labai svarbus ir ji
gali uždaryti savo poziciją dar neužsidarius rinkai. 5. Kai
įvertinti pozicijų rinkos kainomis neįmanoma, įstaigos,
prieš skaičiuodamos prekybos knygos kapitalo poreikį, turi savo
pozicijas (portfelį) įvertinti pagal tam tikrą modelį.
Vertinimas pagal modelį − tai vertinimas, kurį atliekant
vertė nustatoma taikant palyginamąją analizę,
ekstrapoliaciją arba apskaičiuojama kitu būdu remiantis rinkos
kaina. 6. Atliekant
vertinimą pagal modelį turi būti laikomasi šių
reikalavimų: a) vadovybė
žino, kurios prekybos knygos sudėtinės dalys vertinamos pagal
modelį, ir suvokia taip sukuriamo netikrumo dėl duomenų apie
riziką (veiklos rezultatus) svarbą; b) naudojami
rinkos duomenys, jei įmanoma, atitinka rinkos kainas, o rinkos
duomenų, susijusių su tam tikra vertinama pozicija, tinkamumas ir
modelio parametrai vertinami kiekvieną dieną; c) jei yra,
naudojami vertinimo metodai, kurie yra pripažinti praktikoje vertinant tam
tikrą finansinę priemonę ar biržos prekę; d) jei
modelį sukūrė pati įstaiga, jis turi būti
pagrįstas tinkamomis prielaidomis, kurias įvertino ir patikrino
kvalifikuoti asmenys, nedalyvavę jį kuriant; e) yra
nustatytos formalios pokyčių kontrolės procedūros, o
vertinimams patikrinti laikoma ir periodiškai naudojama patikima modelio
kopija; f) už
rizikos valdymą atsakingas padalinys žino naudojamų modelių
trūkumus ir vertinimo rezultatus aiškina atsižvelgdamas į tuos
trūkumus; g) modelis
periodiškai peržiūrimas, kad būtų nustatyta jo veikimo
kokybė (pvz., įvertinama, ar visada pasitvirtina hipotezės,
atliekama pelno ir nuostolio palyginti su rizikos veiksniais analizė,
tikrosios uždarymo vertės palyginamos su rezultatais, gautais naudojant
modelį). Taikant d punktą,
modelį kuria ir tvirtina asmenys, nesusiję su sandorius sudarančiais
darbuotojais. Atliekamas nepriklausomas modelio tikrinimas. Tikrinimo metu
patvirtinamas matematinių skaičiavimų, hipotezių ir
programinės įrangos tinkamumas. 7. Be kiekvieną
dieną atliekamo įvertinimo rinkos kainomis arba įvertinimo pagal
kitą modelį, turėtų būti atlikta nepriklausoma
kainų patikra. Tai procesas, kurio metu reguliariai tikrinamas rinkos
kainų ar taikant modelį naudojamų duomenų tikslumas ir
nepriklausomumas. Kasdieninį įvertinimą rinkos kainomis gali
atlikti prekybinėje veikloje dalyvaujantys darbuotojai, tačiau rinkos
kainų ir taikant modelį naudojamų duomenų tikslumo
patikrą turėtų atlikti su prekyba nesusiję darbuotojai ir
ne rečiau kaip kartą per mėnesį (arba dažniau,
atsižvelgiant į rinkos (prekybinės veiklos) pobūdį). Jei nėra
nepriklausomų duomenų apie kainas šaltinių arba jei jie yra
subjektyvūs, gali būti pasitelktos tokios rizikos ribojimo principais
pagrįstos priemonės, kaip vertinimo rezultatų koregavimas. Vertinimo
rezultatų koregavimas arba rezervai 8. Įstaigos
sukuria ir taiko procedūras, leidžiančias koreguoti vertinimo
rezultatus arba sudaryti vertinimo rezervą. Bendrieji
standartai 9. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad vertinimo rezultatų koregavimas (rezervo
sudarymas) būtų formaliai numatytas vertinant neuždirbtų
palūkanų iš paskolų paskirstymą, uždarymo išlaidas,
operacinę riziką, išankstinį sutarties nutraukimą,
investavimo ir finansavimo išlaidas, būsimąsias administracines
išlaidas ir, prireikus, pavyzdinę riziką. Mažiau
likvidiems straipsniams taikomi standartai 10. Mažiau
likvidžios pozicijos gali atsirasti dėl pasikeitusios padėties
rinkoje ir dėl pačios įstaigos nulemtų aplinkybių,
pavyzdžiui, koncentruotų pozicijų ir (arba) ilgai laikomų
pozicijų atveju. 11. Priimdamos
sprendimą, ar mažiau likvidiems straipsniams reikalingas vertinimo
rezervas, įstaigos įvertina kelis veiksnius. Įvertinamas laikas,
kurio prireiktų šiai pozicijai arba su ja susijusiai rizikai apdrausti,
pardavimo pirkimo kainų skirtumo svyravimas ir vidurkis, kotiruotų
rinkos kainų buvimas (rinkos formuotojų skaičius ir
tapatybė) ir prekybos apimčių svyravimas bei vidurkis. 12. Įstaigos,
kurios vertinimui atlikti pasitelkia trečiąsias šalis arba kurios
atlieka vertinimą naudodamos modelį, nusprendžia, ar taikyti
vertės rezultatų koregavimą. Be to, įstaigos apsvarsto, ar
reikia nustatyti rezervus mažiau likvidžioms pozicijoms ir jų
tinkamumą nuolat persvarsto. 13. Jeigu dėl
vertinimo rezultatų koregavimo (rezervų nustatymo) einamaisiais
finansiniais metais patiriami reikšmingi nuostoliai, jie atimami iš
įstaigos nuosavų lėšų pagal Direktyvos [2000/12/EB] 57
straipsnio k punktą. 14. Pelnas
(nuostolis), atsiradęs dėl vertinimo rezultatų koregavimo
(rezervų nustatymo), įtraukiamas į „grynojo prekybos knygos
pelno“, minimo 13 straipsnio 2 dalies b punkte, skaičiavimą ir
pridedamas prie (atimamas iš) papildomų nuosavų lėšų,
galinčių padengti rinkos rizikos kapitalo reikalavimus pagal
minėto punkto nuostatas. C dalis −
Vidinis apsidraudimas 1. Vidinis
apsidraudimas yra pozicija, kuri didžiąja dalimi arba visiškai padengia
riziką, susijusią su ne prekybos knygos pozicija arba pozicijų
grupe. Pozicijoms, atsirandančioms dėl vidinio apsidraudimo, gali
būti taikoma prekybos knygos pozicijoms galiojanti tvarka, jeigu jos
laikomos prekybos tikslais ir jeigu laikomasi A ir B dalyse nustatytų
bendrųjų kriterijų, kuriuos turi atitikti prekybos tikslais
laikomos pozicijos ir rizikos ribojimo principais pagrįstas vertinimas.
Visų pirma: a) vidinio
apsidraudimo pozicijomis neturi būti siekiama išvengti kapitalo
reikalavimų ar juos sumažinti; b) vidinio
apsidraudimo pozicijų taikymas yra tinkamai reglamentuotas, ir joms
taikomos konkrečios vidinio tvirtinimo ir audito procedūros; c) vidiniai
sandoriai sudaromi rinkos sąlygomis; d) didžioji rinkos
rizikos dalis dėl vidinio apsidraudimo pozicijos turi būti valdoma
prekybos knygoje, neviršijant leistinų ribų; e) vidiniai
sandoriai atidžiai stebimi. Šių
sandorių stebėjimas (monitoringas) užtikrinamas tinkamomis
procedūromis. 2. 1 punkto
nuostatos taikomos nepažeidžiant kapitalo reikalavimų, nustatytų
vidinio apsidraudimo pozicijos „ne prekybos knygos sudedamajai daliai“. VIII PRIEDAS PANAIKINAMOS DIREKTYVOS A DALIS PANAIKINAMOS
DIREKTYVOS IR JŲ PAKEITIMAI (minimos 48
straipsnyje) 1993 m. kovo 15 d.
Tarybos direktyva 93/6/EEB dėl investicinių įmonių ir
kredito įstaigų kapitalo pakankamumo 1998 m. birželio 22
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/31/EB, iš dalies keičianti
Tarybos direktyvą 93/6/EEB dėl investicinių įmonių ir
kredito įstaigų kapitalo pakankamumo 1998 m. birželio 22
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/33/EB, iš dalies keičianti
Tarybos direktyvos 77/780/EEB dėl kredito įstaigų veiklos
pradėjimo ir vykdymo 12 straipsnį, Tarybos direktyvos 89/647/EEB
dėl kredito įstaigų mokumo normatyvo 2, 5, 6, 7, 8 straipsnius
ir II bei III priedus ir Tarybos direktyvos 93/6/EEB dėl investicinių
įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo 2
straipsnį bei II priedą 2002 m. gruodžio 16
d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/87/EB dėl finansiniam
konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo
įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros, ir
iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 79/267/EEB, 92/49/EEB,
92/96/EEB, 93/6/EEB ir 93/22/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas
98/78/EB ir 2000/12/EB, Tik 26 straipsnis 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš
dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinanti Tarybos
direktyvą 93/22/EEB Tik 67 straipsnis B DALIS GALUTINĖS
ĮGYVENDINIMO DATOS (minimos 48
straipsnyje) Direktyva || || Galutinis įgyvendinimo terminas Tarybos direktyva 93/6/EEB || || 1995 7 1 Direktyva 98/31/EB || || 2000 7 21 Direktyva 98/33/EB || || 2000 7 21 Direktyva 2002/87/EB || || 2004 11 8 Direktyva 2004/39/EB || || Dar nenustatyta Direktyva 2004/xx/EB || || Dar nenustatyta ònaujas IX PRIEDAS STRAIPSNIŲ ATITIKIMO LENTELĖ Ši direktyva || Direktyva 93/6/EEB || Direktyva 98/31/EB || Direktyva 98/33/EB || Direktyva 2002/87/EB || Direktyva 2004/39/EB 1 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys || || || || || 1 straipsnio 1 dalies antras sakinys ir 2 dalis || 1 straipsnis || || || || 2 straipsnio 1 dalis || || || || || 2 straipsnio 2 dalis || 7 straipsnio 3 dalis || || || || 3 straipsnio 1 dalies a punktas || 2 straipsnio 1 dalis || || || || 3 straipsnio 1 dalies b punktas || 2 straipsnio 2 dalis || || || || 67 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 1 dalies c−e punktai || 2 straipsnio 3−5 dalys || || || || 3 straipsnio 1 dalies f ir g punktai || || || || || 3 straipsnio 1 dalies h punktas || 2 straipsnio 10 dalis || || || || 3 straipsnio 1 dalies i punktas || 2 straipsnio 11 dalis || || 3 straipsnio 1 dalis || || 3 straipsnio 1 dalies j punktas || 2 straipsnio 14 dalis || || || || 3 straipsnio 1 dalies k ir l punktai || 2 straipsnio 15 ir 16 dalys || 1 straipsnio 1 dalies b punktas || || || 3 straipsnio 1 dalies m punktas || 2 straipsnio 17 dalis || 1 straipsnio 1 dalies c punktas || || || 3 straipsnio 1 dalies n punktas || 2 straipsnio 18 dalis || 1 straipsnio 1 dalies d punktas || || || 3 straipsnio 1 dalies o−q punktai || 2 straipsnio 19−21 dalys || || || || || || || || || 3 straipsnio 1 dalies r punktas || 2 straipsnio 23 dalis || || || || 3 straipsnio 1 dalies s punktas || 2 straipsnio 26 dalis || || || || 3 straipsnio 2 dalis || 2 straipsnio 7 ir 8 dalys || || || || 3 straipsnio 3 dalies a ir b punktai || 7 straipsnio 3 dalis || || || 26 straipsnis || 3 straipsnio 3 dalies c punktas || 7 straipsnio 3 dalis || || || || 4 straipsnis || 2 straipsnio 24 dalis || || || || 5 straipsnis || 3 straipsnio 1 ir 2 dalys || || || || 6 straipsnis || 3 straipsnio 4 dalis || || || || 67 straipsnio 2 dalis 7 straipsnis || 3 straipsnio 4a dalis || || || || 67 straipsnio 3 dalis 8 straipsnis || 3 straipsnio 4b dalis || || || || 67 straipsnio 3 dalis 9 straipsnis || 3 straipsnio 3 dalis || || || || 10 straipsnis || 3 straipsnio 5−8 dalys || || || || 11 straipsnis || 2 straipsnio 6 dalis || || || || 12 straipsnio pirma pastraipa || 2 straipsnio 25 dalis || || || || 12 straipsnio antra pastraipa || || || || || 13 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa || V priedo 1 dalies pirma pastraipa || || || || 13 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir 2−5 dalys || V priedo 1 dalies antra pastraipa ir 2−5 dalys || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 4 dalies a ir b punktai || || || 14 straipsnis || V priedo 6 ir 7 dalys || 4 straipsnio c punktas || || || 15 straipsnis || V priedo 8 dalis || || || || 16 straipsnis || V priedo 9 dalis || || || || 17 straipsnis || || || || || 18 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa || 4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa || || || || 18 straipsnio 1 dalies a ir b punktai || 4 straipsnio 1 dalies i ir ii punktai || 1 straipsnio 2 dalis || || || 18 straipsnio 2−4 dalys || 4 straipsnio 6−8 dalys || || || || 19 straipsnio 1 dalis || || || || || 19 straipsnio 2 dalis || 11 straipsnio 2 dalis || || || || 19 straipsnio 3 dalis || || || || || 20 straipsnis || || || || || 21 straipsnis || IV priedas || || || || 22 straipsnis || || || || || 23 straipsnio pirma ir antra pastraipos || 7 straipsnio 5 ir 6 dalys || || || || 23 straipsnio trečia pastraipa || || || || || 24 straipsnis || || || || || 25 straipsnis || || || || || 26 straipsnio 1 dalis || 7 straipsnio 10 dalis || 1 straipsnio 4 dalis || || || 26 straipsnio 2−4 dalys || 7 straipsnio 11−13 dalys || || || || 27 straipsnis || 7 straipsnio 14 ir 15 dalys || || || || 28 straipsnio 1 dalis || 5 straipsnio 1 dalis || || || || 28 straipsnio 2 dalis || 5 straipsnio 2 dalis || 1 straipsnio 3 dalis || || || 28 straipsnio 3 dalis || || || || || 29 straipsnio 1 dalies a−c punktai ir kitos dvi pastraipos || VI priedo 2 dalis || || || || 29 straipsnio 1 dalies paskutinė pastraipa || || || || || 29 straipsnio 2 dalis || VI priedo 3 dalis || || || || 30 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies pirma pastraipa || VI priedo 4 ir 5 dalys || || || || 30 straipsnio 2 dalies antra pastraipa || || || || || 30 straipsnio 3 ir 4 dalys || VI priedo 6 ir 7 dalys || || || || 31 straipsnis || VI priedo 8 dalies 1 punktas, 2 punkto pirmas sakinys, 3−5 dalys || || || || 32 straipsnis || VI priedo 9 ir 10 dalys || || || || 33 straipsnio 1 ir 2 dalys || || || || || 33 straipsnio 3 dalis || 6 straipsnio 2 dalis || || || || 34 straipsnis || || || || || 35 straipsnio 1−4 dalys || 8 straipsnio 1−4 dalys || || || || 35 straipsnio 5 dalis || 8 straipsnio 5 dalies pirmas sakinys || 1 straipsnio 5 dalis || || || 36 straipsnis || 9 straipsnio 1−3 dalys || || || || 37 straipsnis || || || || || 38 straipsnis || 9 straipsnio 4 dalis || || || || 39 straipsnis || || || || || 40 straipsnis || 2 straipsnio 9 dalis || || || || 41 straipsnis || || || || || 42 straipsnio 1 dalies a−c punktai || 10 straipsnio pirma, antra ir trečia įtraukos || || || || 42 straipsnio 1 dalies d ir e punktai || || || || || 42 straipsnio 1 dalies f punktas || 10 straipsnio ketvirta įtrauka || || || || 42 straipsnio 1 dalies g punktas || || || || || 43 straipsnis || || || || || 44 straipsnis || || || || || 45 straipsnis || || || || || 46 straipsnis || 12 straipsnis || || || || 47 straipsnis || || || || || 48 straipsnis || || || || || 49 straipsnis || || || || || 50 straipsnis || 15 straipsnis || || || || || || || || || I priedo 1−4 dalys || I priedo 1−4 dalys || || || || I priedo 4 dalies paskutinė pastraipa || 2 straipsnio 22 dalis || || || || I priedo 5−7 dalys || I priedo 5−7 dalys || || || || I priedo 8 dalis || || || || || I priedo 9−11 dalys || I priedo 8−10 dalys || || || || I priedo 12−14 dalys || I priedo 12−14 dalys || || || || I priedo 15 ir 16 dalys || 2 straipsnio 12 dalis || || || || I priedo 17−41 dalys || I priedo 15−39 dalys || || || || I priedo 42−56 dalys || || || || || II priedo 1 ir 2 dalys || II priedo 1 ir 2 dalys || || || || II priedo 3−11 dalys || || || || || III priedo 1 dalis || III priedo 1 dalies pirma pastraipa || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies a punktas || || || III priedo 2 dalis || III priedo 2 dalis || || || || III priedo 2.1 dalies pirma−trečia pastraipos || III priedo 3.1 dalis || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies b punktas || || || III priedo 2.1 dalies ketvirta pastraipa || || || || || III priedo 2.1 dalies penkta pastraipa || III priedo 3.2 dalis || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies b punktas || || || III priedo 2.2, 3 ir 3.1 dalys || III priedo 4−6 dalys || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 3 dalies c punktas || || || III priedo 3.2 dalis || III priedo 8 dalis || || || || III priedo 4 dalis || III priedo 11 dalis || || || || IV priedo 1−20 dalys || VII priedo 1−20 dalys || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis || || || IV priedo 21 dalis || 11a straipsnis || 1 straipsnio 6 dalis || || || V priedo 1 dalis − 13 dalies trečia pastraipa || VIII priedo 1 dalis − 13 dalies ii punktas || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis || || || V priedo 13 dalies ketvirta pastraipa || || || || || V priedo 13 dalies penkta pastraipa − 14 dalis || VIII priedo 13 dalies iii punktas − 14 dalis || 1 straipsnio 7 dalis ir priedo 5 dalis || || || VI priedas || VI priedo 8 dalies 2 punktas, tekstas po pirmo sakinio || || || || VII priedas || || || || || VIII priedas || || || || || IX priedas || || || || || [1] OL C […], […], p. […]. [2] OL C [3] OL C […], […], p. […]. [4] OL C […], […], p. […]. [5] OL C […], […], p. […]. [6] OL L Nr. 141, 1993 6 11, p. 1.
Su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/xx/EB, OL [...] [7] OL L Nr. 141, 1993 06 11, p. 0027.
Su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva [2004/…/EB (OL ………..)] [8] OL L Nr. 145, 2004 04 30, p. 1 [9] OL Nr. 126, 2000 5 26, p.1 [10] OL L 386, 1989 12 30, p. 14.
Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 92/30/EEB (OL L 110, 1992 4 28,
p. 52). [11] OL L 29, 1993 2 5, p. 1. [12] OL L 124, 1989 5 5, p. 16. Direktyva
su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/30/EEB (OL L 110, 1992 9
24, p. 52). [13] OL L 110, 1992 4 28, p. 52. [14] OL L 184, 1999 7 17, p. 23. [15] OL
L 197, 1987 7 18, p. 33. [16] OL L 35, 2003 2 11, p. 1 [17] OL L 322, 1977 12 17, p. 30.
Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 89/646/EEB (OL L 386, 1989 12
30, p. 1). [18] OL L 35, 2003 2 11, p. 1 [19] OL L 9, 2003 1 15, p. 3. LT || EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA Briuselis, 2004 7 14 KOM(2004) 486 galutinis 2004/0155
(COD)
2004/0159 (COD)
Techniniai priedai . Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS
DIREKTYVOS išdėstančios nauja redakcija
2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB
dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo ir 1993 m.
kovo 15 d. Tarybos direktyvą 93/6/EEB dėl investicines paslaugas
teikiančių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo
pakankamumo (pateiktas Komisijos)
[SEK(2004) 921] AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS - Pasiūlymas TARYBOS DIREKTYVA dėl [...] EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos Bendrijos
steigimo sutartį, ypač į jos [...] straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos
pasiūlymą[1], atsižvelgdama į Europos Parlamento
nuomonę[2], atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[3], atsižvelgdama į Regionų komiteto
nuomonę[4], kadangi: (1) Pradėti didžiąja
raide... (2) Pradėti didžiąja
raide... PRIĖMĖ ŠIĄ
DIREKTYVĄ: 1 straipsnis . […] straipsnis Valstybės narės priima
įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne
vėliau kaip iki [...], įgyvendina šią direktyvą. Jos
nedelsdamos apie tai praneša Komisijai. Valstybės narės, priimdamos šias
nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia
nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato
valstybės narės. […] straipsnis Ši direktyva įsigalioja kitą
dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. […] straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms
narėms. Priimta Briuselyje, Tarybos
vardu Pirmininkas PRIEDAS ò naujas V
priedas. Rizikos valdymo ir traktavimo techniniai kriterijai 1. Valdymas 1. 11
straipsnyje nurodytas valdymo organas užtikrina funkcijų atskyrimą
organizacijoje ir interesų konflikto prevenciją. 2. Rizikos
traktavimas 2. 11
straipsnyje nurodytas valdymo organas tvirtina ir reguliariai peržiūri
rizikos, kurią kredito įstaiga prisiima arba gali patirti,
įskaitant makroekonominės aplinkos, kurioje veikia ta kredito
įstaiga, riziką, susijusią su verslo ciklo padėtimi,
prisiėmimo, valdymo, stebėjimo ir mažinimo strategiją ir
politiką. 3. KREDITO
IR SANDORIO ŠALIES RIZIKA 3. Kreditas
suteikiamas pagal pagrįstus ir aiškius kriterijus. Kredito patvirtinimo,
pakeitimo, atnaujinimo ir perfinansavimo procesas yra aiškiai apibrėžtas. 4. Įvairūs
su kredito rizika susiję portfeliai ir pozicijos, taip pat siekiant
identifikuoti ir valdyti problematiškus kreditus bei atlikti tinkamus
vertės koregavimus ir atidėjinius, nuolat administruojami ir stebimi
taikant veiksmingas sistemas. 5. Kredito
portfelių diversifikavimas yra pakankamas atsižvelgiant į kredito
įstaigos tikslinę rinką ir bendrąją kreditavimo
strategiją. 4. Likutinė
rizika 6. Rizika,
kad kredito įstaigos taikomos pripažintos kredito rizikos mažinimo priemonės
gali būti mažiau veiksmingos nei tikėtasi, vertinama ir
kontroliuojama rašytine politika ir procedūromis. 5. Koncentracijos
rizika 7. Koncentracijos
rizika, atsirandanti dėl sandorio šalių, susijusių sandorio
šalių grupių, tam pačiam ekonomikos sektoriui ar geografiniam
regionui priklausančių sandorio šalių, panašios veiklos arba biržos
prekių pozicijų, vertinama ir kontroliuojama, o kredito rizikos,
įskaitant riziką, susijusią su didelėmis
netiesioginėmis kredito pozicijomis (pvz., vienintelio užtikrinimo
priemonės davėjo), mažinimo priemonės taikomos, remiantis rašytine
politika ir procedūromis. . 6. Pakeitimo
vertybiniais popieriais rizika 8. Rizika,
atsirandanti dėl pakeitimo vertybiniais popieriais sandorių,
kurių atžvilgiu kredito įstaiga yra iniciatorė arba
rėmėja, vertinama ir kontroliuojama taikant tinkamas procedūras
ir politiką, siekiant užtikrinti, kad vertinant ir valdant riziką,
būtų visapusiškai atsižvelgta į ekonominį sandorio turinį.
9. Kredito
įstaigose, kurios yra atnaujinamų pakeitimo vertybiniais popieriais
sandorių su ankstyvos amortizacijos galimybe iniciatorės, yra
parengti likvidumo planai, kuriuose įvertinamos tiek planuotos, tiek
ankstyvos amortizacijos pasekmės. 7. Palūkanų
normos rizika iš neprekybinės veiklos 10. Įdiegiamos
galimo palūkanų normų pasikeitimo rizikos vertinimo ir valdymo
sistemos, kai palūkanų normų svyravimai turi įtakos kredito
įstaigos neprekybinei veiklai. 8. Operacinė
rizika 11. Įdiegiama
politika ir procesai, kuriais vertinama ir valdoma patiriama operacinė
rizika, įskaitant retai pasitaikančius didelio poveikio įvykius.
Nepažeisdamos 4 straipsnio 22 dalyje pateikto apibrėžimo, visos kredito
įstaigos aiškiai nurodo, kas toje politikoje ir procedūrose sudaro
operacinę riziką. 12. Parengiami
nepaprastosios padėties ir veiklos tęstinumo planai, siekiant
užtikrinti nepertraukiamą kredito įstaigos veiklą ir apriboti
nuostolius rimtų veiklos sutrikimų atveju. 9. Likvidumo
rizika 13. Parengiama
grynosios finansavimo pozicijos bei reikalavimų nenutrūkstamo ir išankstinio
vertinimo bei valdymo politika ir procesai. Yra numatyti alternatyvūs
scenarijai, reguliariai peržiūrimos sprendimų dėl grynosios
finansavimo pozicijos prielaidos. 14. Yra
parengti nepaprastosios padėties planai likvidumo krizėms
spręsti. VI PRIEDAS
Standartizuotas metodas
1 dalis. Rizikos koeficientai 1. Centrinės
valdžios ir centrinių bankų pozicijos 1.1. Traktavimas 1. Nepažeidžiant
2–8 punktų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijoms priskiriamas 100 % rizikos koeficientas. 2. Centrinės
valdžios ir centrinių bankų, kurių kredito rizika gali būti
įvertinta pripažintos išorinės kredito rizikos vertinimo institucijos
(IKVI), pozicijoms rizikos koeficientas priskiriamas pagal 1 lentelę,
atsižvelgiant į šiuos reikalavimus atitinkančių IKVI kredito
rizikos vertinimus, kompetentingų institucijų paskirstytus į
šešis kredito kokybės skalės žingsnius. 1 lentelė Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Rizikos koeficientas || 0% || 20% || 50% || 100% || 100% || 150% 3. Europos
centrinio banko pozicijoms priskiriamas 0 % rizikos koeficientas. 1.2. Pozicijos
nacionaline skolininko valiuta 4. Kompetentingų
institucijų nuožiūra, centrinės valdžios ir centrinio banko
pozicijoms, išreikštoms ir finansuojamoms nacionaline valiuta, gali būti
priskiriamas mažesnis rizikos koeficientas, nei nurodyta 2 punkte. 5. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau nusprendė
dėl 4 punkto, kitos valstybės narės kompetentingos institucijos
taip pat gali leisti savo kredito įstaigoms taikyti tą patį
rizikos koeficientą ta valiuta išreikštoms ir finansuojamoms centrinės
valdžios ar centrinio banko pozicijoms. 6. Kai
trečiosios šalies kompetentingos institucijos, kurios atlieka
priežiūros ir reglamentavimo funkcijas, bent jau analogiškas toms, kurios
taikomos Bendrijoje, vietos valiuta išreikštoms ir finansuojamoms savo centrinės
valdžios ir centrinio banko pozicijoms priskiria rizikos koeficientą,
kuris yra mažesnis už 1 ir 2 punktuose nurodytą koeficientą,
valstybės narės gali leisti savo kredito įstaigoms taikyti rizikos
koeficientus tokioms pozicijoms tokiu pačiu būdu. 1.3. Eksporto
kreditų agentūrų pateiktų kredito rizikos vertinimų
panaudojimas 7. Eksporto
kreditų agentūros pateiktas kredito rizikos vertinimas gali būti
pripažintas tik tada, jei tenkinama kuri nors iš šių sąlygų: a) kredito rizikos vertinimas yra susitarimo pagrindu pasiekta
rizikos vertė, kurią pateikė Eksporto kreditų agentūra
(EKA), dalyvaujanti Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos
(OECD) susitarime dėl rekomendacijų oficialiai remiamiems eksporto
kreditams; b) Eksporto
kreditų agentūra skelbia savus kredito rizikos vertinimus ir laikosi
OECD patvirtintos metodikos, o kredito rizikos vertinimas siejamas su viena iš
septynių minimalių eksporto draudimo įmokų (toliau – MEIP),
kurias nustato OECD patvirtinta metodika. 8. Vertinant
riziką, pozicijoms, kurioms pripažįstamas Eksporto kreditų
agentūros pateiktas kredito rizikos vertinimas, rizikos koeficientas
priskiriamas pagal 2 lentelę. 2 lentelė MEIP || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 || 7 Rizikos koeficientas || 0% || 20% || 50% || 100% || 100% || 100% || 150% 2. REGIONINĖS
VALDŽIOS IR VIETOS VALDŽIOS POZICIJOS 9. Nepažeidžiant
10–12 punktų, regioninės valdžios ir vietos valdžios pozicijų
rizika vertinama kaip institucijų pozicijų rizika. Ši
kompetentingų institucijų pasirinkimo teisė nepriklauso nuo 80
straipsnyje nurodytos kompetentingų institucijų pasirinkimo
teisės. Trumpalaikėms pozicijoms, išvardytoms 30, 31 ir 36 punktuose,
lengvatinis traktavimas netaikomas. 10. Kompetentingų
institucijų nuožiūra, regioninės valdžios ir vietos valdžios
pozicijos gali būti traktuojamos kaip centrinės valdžios, kurios
jurisdikcijoje jos yra įsteigtos, pozicijos, jeigu tokių
pozicijų rizika nesiskiria dėl pirmųjų pozicijų
(regioninės valdžios ir vietos valdžios pozicijų) specifinių pajamų
generavimo galimybių ir dėl egzistuojančių tam tikrų
institucinių susitarimų, kurių poveikis turi sumažinti
įsipareigojimų neįvykdymo riziką. 11. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau nusprendė
dėl 10 punkto, kitos valstybės narės kompetentingos institucijos
taip pat gali leisti savo kredito įstaigoms taikyti tą patį
rizikos koeficientą tos regioninės valdžios ir vietos valdžios
pozicijoms. 12. Kai
trečiosios šalies jurisdikcijos kompetentingos institucijos, kurios
atlieka priežiūros ir reglamentavimo funkcijas, bent jau panašias į
tas, kurios taikomos Bendrijoje, regioninės valdžios ir vietos valdžios
pozicijas traktuoja kaip jų centrinės valdžios pozicijas,
valstybės narės gali leisti savo kredito įstaigoms tuo
pačiu būdu vertinti tokių regioninės valdžios ir vietos
valdžios pozicijų riziką. 3. ADMINISTRACINIŲ
VIENETŲ IR PELNO NESIEKIANČIŲ ORGANIZACIJŲ POZICIJOS 3.1. Traktavimas 13. Nepažeidžiant
14–18 punktų, administracinių vienetų ir pelno
nesiekiančių organizacijų pozicijoms priskiriamas 100 % rizikos
koeficientas. 3.2. Valstybinio
sektoriaus subjektai 14. Nepažeidžiant
15–17 punktų, valstybinio sektoriaus subjektų pozicijoms priskiriamas
100 % rizikos koeficientas. 15. Kompetentingų
institucijų nuožiūra, valstybinio sektoriaus subjektų pozicijos
gali būti traktuojamos kaip institucijų pozicijos. Ši
kompetentingų institucijų pasirinkimo teisė nepriklauso nuo 80
straipsnyje nurodytos kompetentingų institucijų pasirinkimo
teisės. Trumpalaikėms pozicijoms, nurodytoms 30, 31 ir 36 punktuose,
lengvatinis traktavimas netaikomas. 16. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau nusprendė
valstybinio sektoriaus subjektų pozicijas traktuoti kaip institucijų
pozicijas, kitos valstybės narės kompetentingos institucijos gali
leisti savo kredito įstaigoms vertinti tokių valstybinio sektoriaus
subjektų pozicijų riziką tokiu pačiu būdu. 17. Kai
trečiosios šalies jurisdikcijos kompetentingos institucijos, kurios
atlieka priežiūros ir reglamentavimo funkcijas, bent jau panašias į tas,
kurios taikomos Bendrijoje, valstybinio sektoriaus subjektų pozicijas traktuoja
kaip institucijų pozicijas, valstybės narės gali leisti savo
kredito įstaigoms tokių valstybinio sektoriaus subjektų
pozicijų riziką vertinti tokiu pačiu būdu. 3.3. Bažnyčios
ir religinės bendruomenės 18. Bažnyčių
ir religinių bendruomenių, kurios pagal viešąją teisę
yra įsteigtos kaip juridiniai asmenys ir kurios renka mokesčius pagal
teisės aktus, suteikiančias joms tokią teisę, pozicijos traktuojamos
kaip valstybinio sektoriaus subjektų pozicijos. 4. DAUGIAŠALIŲ
PLĖTROS BANKŲ POZICIJOS 4.1. Taikymo
sritis 19. 78–83
straipsniuose Amerikos investicijų korporacija laikoma daugiašaliu
plėtros banku. 4.2. Traktavimas 20. Nepažeidžiant
21 ir 22 punktų, daugiašalių plėtros bankų pozicijos traktuojamos
tuo pačiu būdu kaip ir kredito įstaigų pozicijos, remiantis
28–31 punktais. Trumpalaikėms pozicijoms, nurodytoms 30, 31 ir 36
punktuose, lengvatinis traktavimas netaikomas. 21. Šių
daugiašalių plėtros bankų pozicijoms priskiriamas 0 % rizikos
koeficientas: a) Tarptautinis
rekonstrukcijos ir plėtros bankas; b) Tarptautinė
finansų korporacija; c) Amerikos
plėtros bankas; d) Azijos
plėtros bankas; e) Afrikos
plėtros bankas; f) Europos Tarybos
plėtros bankas; g) Šiaurės
šalių investicijų bankas; h) Karibų
jūros baseino plėtros bankas; i) Europos
rekonstrukcijos ir plėtros bankas; j) Europos
investicijų bankas, k) Europos
investicijų fondas; l) Daugiašalė
investicijų garantijų agentūra. 22. Pasirašyto,
bet į Europos investicijų fondą dar neapmokėto kapitalo
daliai priskiriamas 20 % rizikos koeficientas. 5. TARPTAUTINIŲ
ORGANIZACIJŲ POZICIJOS 23. Šių
tarptautinių organizacijų pozicijoms priskiriamas 0 % rizikos
koeficientas: a) Europos bendrija; b) Tarptautinis
valiutos fondas; c) Tarptautinių
atsiskaitymų bankas. 6. INSTITUCIJŲ
POZICIJOS 6.1. Traktavimas 24. Nustatant
rizikos koeficientą institucijų pozicijoms, taikomas vienas iš
dviejų metodų, aprašytų 26–27 ir 28–31 punktuose. 6.2. Nereitinguotų
institucijų pozicijų rizikos koeficientų apatinė riba 25. Nereitinguotos
institucijos pozicijoms priskiriamas rizikos koeficientas negali būti
mažesnis už jos centrinės valdžios pozicijoms priskiriamą
koeficientą. 6.3. Centrinės
valdžios rizikos koeficientu pagrįstas metodas 26. Institucijų
pozicijoms rizikos koeficientas priskiriamas atsižvelgiant į kredito
kokybės žingsnį, kuriam pagal 3 lentelę priskiriamos centrinės
valdžios, kurios jurisdikcijos ta institucija įsteigta, pozicijos. 3 lentelė Kredito kokybės žingsnis, kuriam priskiriama centrinės valdžios pozicija || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Pozicijos rizikos koeficientas || 20% || 50% || 100% || 100% || 100% || 150% 27. Institucijų,
įsteigtų šalyse, kurių centrinė vyriausybė
nereitinguota, pozicijoms priskiriamas ne didesnis kaip 100 % rizikos
koeficientas. 6.4. Kredito
rizikos vertinimu pagrįstas metodas 28. Institucijų,
kurios turi pripažintos IKVI suteiktą kredito rizikos vertinimą,
pozicijoms, kurių efektyvusis terminas nuo sandorio sudarymo pradžios yra
daugiau kaip trys mėnesiai, rizikos koeficientas priskiriamas pagal 4
lentelę, atsižvelgiant į šiuos reikalavimus atitinkančių
IKVI kredito rizikos vertinimus, kompetentingų institucijų
paskirstytus į šešis kredito kokybės vertinimo skalės žingsnius. 4 lentelė Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Rizikos koeficientas || 20% || 50% || 50% || 100% || 100% || 150% 29. Nereitinguotų
institucijų pozicijoms priskiriamas 50 % rizikos koeficientas. 30. Institucijų,
kurios turi pripažintos IKVI suteiktą kredito rizikos vertinimą,
pozicijoms, kurių efektyvusis terminas nuo sandorio sudarymo pradžios
neviršija trijų mėnesių, rizikos koeficientas priskiriamas pagal
5 lentelę, atsižvelgiant į šiuos reikalavimus atitinkančių
IKVI kredito rizikos vertinimus, kompetentingų institucijų
paskirstytus į šešis kredito kokybės vertinimo skalės žingsnius. 5 lentelė Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Rizikos koeficientas || 20% || 20% || 20% || 50% || 50% || 150% 31. Nereitinguotų
institucijų pozicijoms, kurių efektyvusis terminas nuo sandorio
sudarymo pradžios neviršija trijų mėnesių, priskiriamas 20 %
rizikos koeficientas. 6.5. Sąveika
su trumpalaikiais kredito rizikos vertinimais 32. Jei
institucijų pozicijoms įvertinti taikomas 28–31 punktuose aprašytas
metodas, sąveika su konkrečiu trumpalaikiu vertinimu bus tokia, kaip
aprašoma toliau. 33. Jei
nėra trumpalaikio pozicijos vertinimo, visoms institucijų pozicijoms,
kurių terminas nuo sandorio sudarymo pradžios neviršija trijų
mėnesių, taikomas bendrasis trumpalaikių pozicijų
lengvatinis traktavimas, kaip nurodyta 30 punkte. 34. Jei
yra trumpalaikis vertinimas ir jei toks vertinimas numato palankesnio arba
lygiaverčio rizikos koeficiento taikymą, palyginti su bendruoju
trumpalaikių pozicijų lengvatiniu traktavimu, kaip nurodyta 30
punkte, tai trumpalaikis vertinimas taikomas tik tai konkrečiai pozicijai.
Kitoms trumpalaikėms pozicijoms taikomas bendrasis trumpalaikių
pozicijų lengvatinis traktavimas, kaip nurodyta 30 punkte. 35. Jei
yra trumpalaikis vertinimas ir jei toks vertinimas numato taikyti mažiau palankų
rizikos koeficientą, nei bendrojo trumpalaikių pozicijų
lengvatinio traktavimo, kaip nurodyta 30 punkte, tai bendrasis trumpalaikių
pozicijų lengvatinis traktavimas neturi būti naudojamas, ir visoms
nereitinguotoms trumpalaikėms pretenzijoms priskiriamas rizikos
koeficientas, kurį nulėmė tas trumpalaikis vertinimas. 6.6. Trumpalaikės
pozicijos nacionaline skolininko valiuta 36. Kai
kompetentingos institucijos centrinės valdžios ir centrinių
bankų pozicijoms yra priėmusios 4–6 punktuose aprašytą
metodą, tai – jų nuožiūra – institucijų pozicijoms,
kurių efektyvusis terminas nuo sandorio sudarymo pradžios neviršija trijų
mėnesių ir kurios yra išreikštos ir finansuojamos nacionaline
valiuta, remiantis abiem 26–27 ir 28–31 punktuose aprašytais metodais, gali
būti priskiriamas rizikos koeficientas, kuris yra viena kategorija mažiau
palankus už lengvatinį rizikos koeficientą, priskiriamą centrinės
valdžios pozicijoms, kaip aprašyta 4–6 punktuose. 37. Pozicijoms,
kurių efektyvusis terminas nuo sandorio sudarymo pradžios neviršija trijų
mėnesių ir kurios finansuojamos nacionaline skolininko valiuta,
negali būti priskiriamas mažesnis kaip 20 % rizikos koeficientas. 6.7 Investicijos
į reguliuojamojo kapitalo priemones 38. Investicijoms
į institucijų akcijas arba reguliuojamojo kapitalo priemones
priskiriamas 100 % rizikos koeficientas, išskyrus atvejus, kai jie atimami iš
kapitalo. 7. ĮMONIŲ
POZICIJOS 7.1. Traktavimas 39. Pozicijoms,
kurios turi pripažintos išorinės kredito rizikos vertinimo institucijos
(IKVI) kredito rizikos vertinimą, rizikos koeficientas taikomas pagal 5
lentelę, atsižvelgiant į šiuos reikalavimus atitinkančių
IKVI kredito rizikos vertinimus, kompetentingų institucijų
paskirstytus į šešis kredito kokybės vertinimo skalės žingsnius. 5 lentelė Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Rizikos koeficientas || 20% || 50% || 100% || 100% || 150% || 150% . 40. Pozicijoms,
kurios neturi tokio kredito rizikos vertinimo, priskiriamas didesnysis iš
šių dviejų koeficientų: 100 % rizikos koeficientas arba centrinės
valdžios pozicijoms taikomas rizikos koeficientas. 8. MAŽMENINĖS
POZICIJOS 41. Pozicijoms,
kurios atitinka 79 straipsnio 2 dalyje išvardytus kriterijus,
kompetentingų institucijų nuožiūra, gali būti priskiriamas
75 % rizikos koeficientas. 9. NEKILNOJAMUOJU
TURTU UŽTIKRINTOS POZICIJOS 42. Nepažeidžiant
43–57 punktų, pozicijoms, visiškai užtikrintoms nekilnojamuoju turtu,
priskiriamas 100 % rizikos koeficientas. 9.1. Pozicijos,
užtikrintos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipoteka 43. Pozicijoms,
visiškai ir visapusiškai užtikrintoms kompetentingas institucijas tenkinančia
gyvenamosios paskirties turto, kuriame savininkas apsigyveno ar apsigyvens arba
kurį jis išnuomojo, hipoteka, priskiriamas 35 % rizikos koeficientas. 44. Pozicijoms,
visiškai ir visapusiškai užtikrintoms kompetentingas institucijas
tenkinančiu užstatu įkeičiant Suomijos gyvenamųjų
namų statybos bendrovių, veikiančių pagal 1991 m. Suomijos
gyvenamųjų namų statybos bendrovių įstatymą ar
vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus, akcijas, susijusias
su gyvenamosios paskirties turtu, kuriame savininkas apsigyveno ar apsigyvens
arba kurį jis išnuomojo, priskiriamas 35 % rizikos koeficientas. 45. Priimdamos
sprendimą, kompetentingos institucijos yra įsitikinusios, kad įvykdytos
šios sąlygos: a) turto
vertė reikšmingai nepriklauso nuo įsipareigojančiojo asmens
kredito kokybės. Šis reikalavimas neužkerta kelio situacijoms, kai vien
tik makroekonominiai veiksniai lemia tiek turto vertę, tiek skolininko
įsipareigojimų vykdymą; b) skolininko
rizika reikšmingai nepriklauso nuo turto ar projekto veiklos rezultatų, o
labiau priklauso nuo skolininko gebėjimo grąžinti skolą iš
kitų šaltinių. Taigi kredito grąžinimas reikšmingai nepriklauso
nuo jokių pinigų srautų, sugeneruojamų iš turto, naudojamo
kaip užtikrinimo priemonė; c) yra
įvykdyti VIII priedo 2 dalies 8 punkte išdėstyti minimalūs
reikalavimai ir laikomasi VIII priedo 3 dalies 63–66 punktuose
išdėstytų vertinimo taisyklių; d) turto
vertė reikšmingu skirtumu viršija pozicijas. 46. Pozicijoms,
visiškai ir visapusiškai užtikrintoms jų teritorijoje esančio gyvenamosios
paskirties turto nekilnojamojo hipoteka, kompetentingos institucijos gali
atsisakyti 45 punkto b papunktyje numatytos sąlygos, jei jos turi
įrodymų, kad gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinka
jų teritorijoje yra tvirta ir turi ilgalaikes tradicijas ir kad
nuostolių lygis joje yra pakankamai žemas, kad būtų galima
pateisinti tokį traktavimą. 47. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau nusprendė
dėl 46 punkto, kitos valstybės narės kompetentingos institucijos
gali leisti savo kredito įstaigoms taikyti 35 % rizikos koeficientą
tokioms pozicijomis, visiškai ir visapusiškai užtikrintoms gyvenamosios
paskirties nekilnojamojo turto hipoteka. 9.2. Pozicijos,
užtikrintos komercinės paskirties nekilnojamojo turto hipoteka 48. Kompetentingų
institucijų nuožiūra, pozicijoms, visiškai ir visapusiškai
užtikrintoms kompetentingas institucijas tenkinančia biurų ar kitos
komercinės paskirties nekilnojamojo turto, esančio jų
teritorijoje, hipoteka, gali būti priskiriamas 50 % rizikos koeficientas. 49. Kompetentingų
institucijų nuožiūra, pozicijoms, visiškai ir visapusiškai
užtikrintoms kompetentingas institucijas tenkinančiu užstatu
įkeičiant Suomijos gyvenamųjų namų statybos
bendrovių, veikiančių pagal 1991 m. Suomijos
gyvenamųjų namų statybos bendrovių įstatymą ar
vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus, akcijas, susijusias
su biurais ar kitu komercinės paskirties nekilnojamuoju turtu, gali
būti priskiriamas 50 % rizikos koeficientas. 50. Kompetentingų
institucijų nuožiūra, pozicijoms, susijusioms su turto nuomos
sandoriais, apimančiais biurus ar kitą komercinės paskirties
nekilnojamąjį turtą, kuris yra jų teritorijoje ir kuriam
taikomos teisės aktų nuostatos, pagal kurias nuomotojas išsaugo
visišką nuosavybės teisę į nuomojamą turtą tol,
kol nuomininkas pasinaudoja galimybe jį išpirkti, gali būti
priskiriamas 50 % rizikos koeficientas; 51. 48–50
punktai taikomi, jei įvykdytos šios sąlygos: a) turto
vertė neturi reikšmingai priklausyti nuo įsipareigojančiojo
asmens kredito kokybės. Šis reikalavimas neužkerta kelio situacijoms, kai
vien tik makroekonominiai veiksniai lemia tiek turto vertę, tiek
skolininko įsipareigojimų vykdymą; b) skolininko
rizika neturi reikšmingai priklausyti nuo turto ar projekto veiklos
rezultatų, o nuo skolininko gebėjimo grąžinti skolą iš
kitų šaltinių. Taigi kredito grąžinimas neturi reikšmingai
priklausyti nuo jokių pinigų srautų, sugeneruotų iš turto,
naudojamo kaip užtikrinimo priemonė; c) įvykdyti
VIII priedo 2 dalies 8 punkte išdėstyti minimalūs reikalavimai ir
laikomasi VIII priedo 3 dalies 63–66 punktuose išdėstytų vertinimo
taisyklių. 52. 50
% rizikos koeficientas taikomas tai paskolos daliai, kuri neviršija ribos,
apskaičiuotos pagal bet kurią iš šių sąlygų: a) 50 %
atitinkamo turto rinkos vertės; b) mažesniojo
iš šių dviejų dydžių: 50 % turto rinkos vertės arba 60 %
hipotekinės vertės tose valstybėse narėse, kurios
įstatymais ar kitais teisės aktais yra nustačiusios griežtus
kriterijus, pagal kuriuos vertinama hipotekinė vertė. 53. 100
% rizikos koeficientas taikomas tai paskolos daliai, kuri viršija 52 punkte
nustatytas ribas. 54. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau nusprendė
dėl 48–50 punktų, kitos valstybės narės kompetentingos
institucijos gali leisti savo kredito įstaigoms taikyti 50% rizikos
koeficientą tokioms pozicijomis, visiškai ir visapusiškai užtikrintoms
komercinės paskirties nekilnojamojo turto hipoteka. 55. Pozicijoms,
visiškai ir visapusiškai užtikrintoms jų teritorijoje esančio
komercinės paskirties nekilnojamojo turto hipoteka, kompetentingos
institucijos gali atsisakyti 51 punkto b papunktyje numatytos sąlygos, jei
jos turi įrodymų, kad komercinės paskirties nekilnojamojo turto
rinka jų teritorijoje yra tvirta ir turi ilgalaikes tradicijas ir kad
nuostolių lygis joje yra pakankamai žemas ir neviršija šių ribų: a) iki 50 %
rinkos vertės (arba, jei taikytina ir yra mažesnė, 60 % hipotekinės
vertės) bet kuriais nustatytais metais neturi viršyti 0,3 %
negrąžintos paskolos sumos; b) bendrasis
nuostolis, patiriamas iš komercinės paskirties nekilnojamojo turto nuomos,
bet kuriais nustatytais metais neturi viršyti 0,5 % negrąžintos paskolos
sumos. 56. Jei
tam tikrais metais nesilaikoma bet kurios iš 55 punkte nurodytų ribų,
prarandama galimybė taikyti tokį traktavimą, o norint vėl
pradėti taikyti tokį traktavimą, prieš tai reikia įvykdyti
antrąją 51 punkto b papunktyje nurodytą sąlygą. 57. Kai
vienos valstybės narės kompetentingos institucijos jau nusprendė
dėl 55 punkto, kitos valstybės narės kompetentingos institucijos
gali leisti savo kredito įstaigoms taikyti 50 % rizikos koeficientą
tokioms pozicijomis, visiškai ir visapusiškai užtikrintoms komercinės
paskirties nekilnojamojo turto hipoteka. 10. PRADELSTOS
POZICIJOS 58. Nepažeidžiant
59–62 punktuose išdėstytų nuostatų, bet kurios pozicijos
neužtikrintai daliai, pradelstai daugiau kaip 90 dienų, priskiriamas toks
rizikos koeficientas: a) 150 %
rizikos koeficientas, jei vertės koregavimai yra mažesni kaip 20 %
neužtikrintos pozicijos dalies iš jos neatėmus vertės
koregavimų; b) 100 %
rizikos koeficientas, jei vertės koregavimai yra ne mažesni kaip 20 %
neužtikrintos pozicijos dalies iš jos neatėmus vertės
koregavimų; c) 50 % rizikos
koeficientas – kompetentingų institucijų nuožiūra – jei
vertės koregavimai yra ne mažesni kaip 50 % neužtikrintos pozicijos dalies
iš jos neatėmus vertės koregavimų; 59. Apibrėžiant
užtikrintą pradelstos pozicijos dalį, tinkama užtikrinimo
priemonė ir garantijos yra tokios, kokios yra tinkamos kredito rizikai
mažinti. 60. Tačiau,
jei pradelsta pozicija yra visapusiškai užtikrinta kitomis užtikrinimo
priemonių formomis, kurios nepripažįstamos kredito rizikai mažinti,
kompetentingų institucijų nuožiūra, galima taikyti 100 % rizikos
koeficientą, remiantis griežtais operaciniais kriterijais, siekiant užtikrinti
gerą užtikrinimo priemonės kokybę, kai vertės koregavimai
pasiekia 15 % pozicijos iš jos neatėmus vertės koregavimų. 61. 43–47
punktuose nurodytoms pozicijoms gali būti priskirtas 100 % rizikos
koeficientas be vertės koregavimų, jei jų terminas pradelstas
daugiau kaip 90 dienų. Jei vertės koregavimai yra ne mažesni kaip 20
% pozicijos iš jos neatėmus vertės koregavimų, likusiai
pozicijos daliai taikytinas rizikos koeficientas kompetentingų
institucijų nuožiūra gali būti sumažintas iki 50 %. 62. 48–57
punktuose nurodytoms pozicijoms priskiriamas 100 % rizikos koeficientas, jei
jų terminas pradelstas daugiau kaip 90 dienų. 11. REGULIUOJAMOS
DIDELĖS RIZIKOS KATEGORIJOMS PRIKLAUSANTYS STRAIPSNIAI 63. Kompetentingų
institucijų nuožiūra, pozicijoms, susijusioms su ypač didele rizika,
kaip antai investicijos į rizikos kapitalo įmones arba privataus
kapitalo akcijas, priskiriamas 150 % rizikos koeficientas. 64. Kompetentingos
institucijos gali leisti, kad pozicijoms, kurių terminas nebuvo pradelstas,
kurioms priskiriamas 150 % rizikos koeficientas remiantis ankstesniuose
punktuose išdėstytomis nuostatomis ir kurioms buvo atlikti vertės
koregavimai, būtų priskiriami tokie rizikos koeficientai: a) 100 %
rizikos koeficientas, jei vertės koregavimai yra ne mažesni kaip 20 % pozicijos
vertės iš jos neatėmus vertės koregavimų; b) 50% rizikos
koeficientas, jei vertės koregavimai yra ne mažesni kaip 50 % pozicijos
vertės iš jos neatėmus vertės koregavimų. 12. PADENGTŲ
OBLIGACIJŲ POZICIJOS 65. „Padengtos
obligacijos" – tai Direktyvos 85/611/EEB 22 straipsnio 4 dalyje
apibrėžtos obligacijos, užtikrintos bet kuriuo toliau nurodytu
įkeitimui tinkamu (pripažįstamu) turtu: a) centrinės
valdžios, centrinių bankų, daugiašalių plėtros bankų,
tarptautinių organizacijų arba šių subjektų garantuotos
pozicijos, kurios atitinka 1 kredito kokybės žingsnį, kaip aprašoma
šiame priede; b) valstybinio
sektoriaus subjektų, regioninės valdžios ir vietos valdžios arba
jų šių subjektų garantuotos pozicijos, jei tokioms pozicijoms
rizikos koeficientai suteikiami kaip institucijų ar centrinės
valdžios bei centrinių bankų pozicijoms atitinkamai pagal 15, 9 arba
10 punktus ir jei jos atitinka 1 kredito kokybės žingsnį, kaip
aprašoma šiame priede; c) institucijų
pozicijos, kurios atitinka 1 kredito kokybės žingsnį, kaip aprašoma
šiame priede. Tokios rūšies pozicijų bendra suma negali viršyti 10 %
obligacijas išleidžiančios kredito įstaigos dar neapmokėtų
padengtų obligacijų nominalios sumos. Pozicijoms, atsirandančioms
dėl to, kad įkeistu nekilnojamuoju turtu užtikrintų paskolų
gavėjai mokėjimą perleidžia padengtų obligacijų
turėtojams, 10 % riba netaikoma; d) paskolos,
užtikrintos įkeičiant gyvenamosios paskirties nekilnojamąjį
turtą arba Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių
akcijas, kaip nurodyta 44 punkte, tik jeigu kreditorinio reikalavimo pirmumo teisės,
susietos su ankstesnėmis kreditorinio reikalavimo pirmumo teisėmis,
neviršija 80 % įkeisto turto vertės; e) paskolos,
užtikrintos įkeičiant komercinės paskirties
nekilnojamąjį turtą arba Suomijos gyvenamųjų namų
statybos bendrovių akcijas, kaip nurodyta 49 punkte, tik jeigu kreditorinio
reikalavimo pirmumo teisės, susietos su ankstesnėmis kreditorinio
reikalavimo pirmumo teisėmis, neviršija 60 % įkeisto turto
vertės. Kompetentingos institucijos gali pripažinti tinkamomis
komercinės paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrintas paskolas, kai
nustatytasis 60 % paskolos ir vertės santykis pasiekia ne daugiau kaip 70
% lygį, jei viso įkeisto turto, naudojamo kaip padengtų obligacijų
užtikrinimo priemonė, vertė bent 10 % viršija padengtų
obligacijų neapmokėtą nominalią vertę ir jei
obligacijų turėtojo pretenzijos atitinka IX priede išdėstytus
teisinio tikrumo reikalavimus. Obligacijų turėtojo pretenzija turi
būti viršesnė už visas kitas pretenzijas į užtikrinimo
priemonę. 66. Nekilnojamam
turtui, kuriuo užtikrinamos padengtos obligacijos, kredito įstaigos
atitinka VIII priedo 2 dalies 8 punkte išdėstytus minimalius reikalavimus
ir VIII priedo 3 dalies 63–66 punktuose išdėstytas taisykles. 67. Neatsižvelgiant
į 65 ir 66 punktus, padengtoms obligacijoms, atitinkančioms
Direktyvos 85/611/EEB 22 straipsnio 4 dalies apibrėžimą ir išleistoms
iki 2007 m. gruodžio 31 d., kol sueis jų terminas, taip pat gali būti
taikomas lengvatinis traktavimas. 68. Rizikos
koeficientas padengtoms obligacijoms priskiriamas pagal didesnio prioriteto
neužtikrintoms pozicijoms priskirtą rizikos koeficientą, kuris
taikomas jas išleidusioms kredito įstaigoms. Rizikos koeficientai
tarpusavyje susiję taip: a) jei
institucijos pozicijoms suteikiamas 20 % rizikos koeficientas, padengtai
obligacijai suteikiamas 10 % rizikos koeficientas; b) jei
institucijos pozicijoms suteikiamas 50 % rizikos koeficientas, padengtai
obligacijai suteikiamas 20 % rizikos koeficientas; c) jei
institucijos pozicijoms suteikiamas 100 % rizikos koeficientas, padengtai
obligacijai suteikiamas 50 % rizikos koeficientas; d) jei
institucijos pozicijoms suteikiamas 150 % rizikos koeficientas, padengtai
obligacijai suteikiamas 100 % rizikos koeficientas. 13. PAKEITIMO
VERTYBINIAIS POPIERIAIS POZICIJAS ATITINKANTYS STRAIPSNIAI 69. Pagal
riziką įvertintų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų
sumos nustatomos pagal 94–101 straipsnių nuostatas. 14. TRUMPALAIKĖS
KREDITO ĮSTAIGŲ IR ĮMONIŲ POZICIJOS 70. Trumpalaikėms
institucijų ar įmonių, kurios turi pripažintos išorinės
kredito rizikos vertinimo institucijos (IKVI) suteiktą kredito rizikos
vertinimą, pozicijoms rizikos koeficientas priskiriamas pagal 6
lentelę, atsižvelgiant į šiuos reikalavimus atitinkančių
IKVI kredito rizikos vertinimus, kompetentingų institucijų
paskirstytus į šešis kredito kokybės vertinimo skalės žingsnius. 6 lentelė Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Rizikos koeficientas || 20% || 50% || 100% || 150% || 150% || 150% 15. KOLEKTYVINIO
INVESTAVIMO SUBJEKTŲ POZICIJOS 71. Nepažeidžiant
72–78 punktų, kolektyvinio investavimo subjektų (KIS) pozicijoms
priskiriamas 100 % rizikos koeficientas. 72. KIS,
kurie turi pripažintos išorinės kredito rizikos vertinimo institucijos
(IKVI) suteiktą kredito rizikos vertinimą, pozicijoms rizikos
koeficientas priskiriamas pagal 7 lentelę, atsižvelgiant į šiuos reikalavimus
atitinkančių IKVI kredito rizikos vertinimus, kompetentingų
institucijų paskirstytus į šešis kredito kokybės vertinimo
skalės žingsnius. 7 lentelė Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 || 6 Rizikos koeficientas || 20% || 50 || 100% || 100% || 150% || 150% 73. Jei
kompetentingos institucijos laiko, kad KIS pozicija yra susijusi su ypač
didele rizika, jos reikalauja, kad tai pozicijai būtų priskiriamas
150 % rizikos koeficientas. 74. Kredito
įstaigos gali nustatyti KIS rizikos koeficientą, kaip nurodyta 76–78
punktuose, jei laikomasi šių atitikties kriterijų: a) kolektyvinio
investavimo subjektą valdo įmonė, prižiūrima valstybės
narės, arba – gavus kompetentingo institucijos patvirtinimą – jei: i) juos valdo prižiūrima
įmonė, jei ta priežiūra laikoma analogiška numatytajai pagal
Bendrijos įstatymus, ir ii) bendradarbiavimas
tarp kompetentingų institucijų yra pakankamai užtikrintas; b) KIS
prospekte arba lygiaverčiame dokumente pateikiama tokia informacija: –
turto, į
kurį KIS turi teisę investuoti, kategorijos, –
santykinės
investicijų ribos, jei tokios taikomos, ir jų apskaičiavimo
metodika; c) KIS veiklos
ataskaita pateikiama bent kartą per metus, kad būtų galima
įvertinti ataskaitinio laikotarpio turtą ir įsipareigojimus,
pajamas ir veiklą. 75. Jei
kompetentinga institucija patvirtina trečiosios šalies KIS kaip tinkamą
pagal 74 punkto a papunkčio reikalavimus, tai kitos valstybės
narės kompetentinga institucija gali pasinaudoti šiuo pripažinimu be savo
atskiro vertinimo. 76. Kai
kredito įstaiga žino apie KIS bazines pozicijas, ji gali atsižvelgti
į šias bazines pozicijas, 78–83 straipsniuose išdėstytais metodais
skaičiuodama vidutinį KIS rizikos koeficientą. 77. Kai
kredito įstaiga nežino apie KIS bazines pozicijas, vidutinį KIS
rizikos koeficientą ji gali suskaičiuoti 78–83 straipsniuose
išdėstytais metodais, laikydamasi šių taisyklių: bus daroma
prielaida, kad KIS pirmiausia maksimaliai, kiek jam leidžiama pagal suteiktus
įgaliojimus, investuoja į pozicijų klases, pritraukiančias
didžiausius kapitalo reikalavimus, o toliau investuoja mažėjančia
tvarka, kol pasiekiama maksimali bendra investicijų riba. 78. Norėdamos
76 ir 77 punktuose išdėstytais metodais apskaičiuoti ir paskelbti KIS
rizikos koeficientą, kredito įstaigos gali remtis trečiąja
šalimi su sąlyga, kad tinkamai užtikrinamas apskaičiavimo ir
ataskaitos teisingumas. 16. KITI
STRAIPSNIAI 16.1. Traktavimas 79. Direktyvos
86/635/EEB 4 straipsnio 10 dalyje apibrėžtam materialiajam turtui priskiriamas
100 % rizikos koeficientas. 80. Išankstiniams
mokėjimams ir sukauptoms pajamoms, kurių atžvilgiu institucija negali
nustatyti sandorio šalies pagal Direktyvą 86/635/EEB, priskiriamas 100 %
rizikos koeficientas. 81. Pinigams
kelyje priskiriamas 20 % rizikos koeficientas. Pinigams kasoje ir
lygiaverčiams pinigų straipsniams priskiriamas 0 % rizikos
koeficientas. 82. Valstybės
narės gali leisti taikyti 10 % rizikos koeficientą institucijų,
kurios specializuojasi buveinės valstybės narės
tarpbankinėje ir valstybės skolų rinkoje ir kurias
kompetentingos institucijos atidžiai prižiūri, pozicijoms, jeigu šie turto
straipsniai yra visapusiškai ir visiškai apdrausti atsižvelgiant į
buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų
reikalavimus, įkeičiant turto vienetus, kuriems priskirtas 0 % arba
20 % rizikos koeficientas ir kuriuos kompetentingos institucijos
pripažįsta tinkama užtikrinimo priemone. 83. Akcijų
paketams ar kitoms dalyvavimo rūšims, išskyrus kai atimama iš nuosavo
kapitalo, priskiriamas mažiausiai 100 % rizikos koeficientas. 84. Aukso
lydiniams, laikomiems nuosavose saugyklose, arba pozicijoms, užtikrintoms
lydinių įsipareigojimais, priskiriamas 0 % rizikos koeficientas. 85. Sudarant
turto pirkimo ir atpirkimo sandorius ar vienakrypčio išankstinio pirkimo
sandorius, atsižvelgiama į rizikos koeficientus, priskiriamus šiam turtui,
o ne sandorių šalims. 86. Kai
kredito įstaiga numato kredito užtikrinimą tam tikram pozicijų
skaičiui su sąlyga, kad n-tasis įsipareigojimų,
susijusių su tomis pozicijomis, neįvykdymo atvejis yra mokėjimo
priežastis ir kad dėl tokio kredito įvykio sutartis nutraukiama ir
jei produktas turi reikalavimus atitinkančios IKVI suteiktą
išorinį kredito rizikos vertinimą, taikomi 78–83 straipsniuose
numatyti rizikos koeficientai. Jei reikalavimus atitinkanti IKVI nėra
suteikusi reitingo produktui, apskaičiuojant pagal riziką
įvertinto turto vertę, bus sudedami į krepšelį
įtrauktų pozicijų rizikos koeficientai, neskaitant n-1
pozicijų, tačiau neviršijant 1 250 %, ir gauta suma dauginama iš
kredito išvestinės priemonės suteikto užtikrinimo nominalios sumos. n-1
pozicijos, kurios neturi būti sumuojamos, nustatomos remiantis principu,
kad įtraukiamos tos pozicijos, kurių kiekviena sukuria mažesnę
pagal riziką įvertintą poziciją nei bet kuri į
sumavimą įtraukta pagal riziką įvertinta pozicija. 2 dalis.
IKVI pripažinimas ir jų pateiktų kredito rizikos vertinimų
priskyrimas (mapping) 1. Metodika 1.1. Objektyvumas 1. Kompetentingos
institucijos tikrina, ar kredito rizikos vertinimų priskyrimo metodika yra
tiksli, sisteminga, tolydi ir ar ją galima patvirtinti galiojančia
remiantis ankstesnių laikotarpių patirtimi. 1.2. Nepriklausomumas 2. Kompetentingos
institucijos tikrina, kad metodika būtų nepriklausoma nuo
išorinės politinės įtakos ar suvaržymų ir nuo ekonominio
spaudimo, kuris gali veikti kredito rizikos vertinimą. 3. IKVI
metodikos nepriklausomumą kompetentingos institucijos vertina pagal tokius
veiksnius: a) IKVI
nuosavybės ir organizacinė struktūros; b) IKVI
finansiniai ištekliai; c) IKVI
darbuotojai ir patirtis; d) IKVI
bendrasis valdymas. 1.3. Nuolatinė
peržiūra 4. Kompetentingos
institucijos tikrina, ar IKVI pateikti kredito rizikos vertinimai nuolat
peržiūrimi ir ar atsižvelgiama į finansinių sąlygų
pasikeitimus. Peržiūrima po visų svarbių įvykių bent
kartą per metus. 5. Prieš
pripažindamos IKVI, kompetentingos institucijos tikrina, ar kiekvieno rinkos
segmento vertinimo metodika nustatoma pagal tokius standartus: a) grįžtamasis
patikrinimas turi būti atliekamas bent kartą per metus; b) kompetentingos
institucijos turi stebėti IKVI atliekamo peržiūros proceso
reguliarumą; c) kompetentingos
institucijos turi turėti galimybę iš IKVI gauti informacijos apie
pastarosios kontaktus su subjektų, kuriems ji suteikia reitingus,
vadovybe. 6. Kompetentingos
institucijos imasi reikiamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad IKVI
jas nedelsdamos informuotų apie bet kokius esminius metodikos, kurią
jos taiko priskirdamos kredito rizikos vertinimus, pasikeitimus. 1.4. Skaidrumas
ir atskleidimas 7. Kompetentingos
institucijos imasi reikiamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad IKVI
taikomos kredito rizikos vertinimų formulavimo metodikos principai
būtų viešai prieinami, kad visi galimi vartotojai galėtų
spręsti, ar jie pagrįstai suformuluoti. 2. INDIVIDUALŪS
KREDITO RIZIKOS VERTINIMAI 2.1. Patikimumas
ir rinkos priėmimas 8. Kompetentingos
institucijos tikrina, ar IKVI suteiktus individualius kredito rizikos
vertinimus jų vartotojai pripažįsta rinkoje kaip patikimus. 9. Kompetentingos
institucijos patikimumą vertina pagal šiuos veiksnius: a) IKVI rinkos
dalį; b) IKVI
uždirbtas pajamas ir – bendresniais atvejais – IKVI finansinius išteklius; c) ar kainodara
paremta reitingais. 2.2. Skaidrumas
ir atskleidimas 10. Kompetentingos
institucijos tikrina, ar individualūs kredito rizikos vertinimai vienodomis
sąlygomis prieinami visoms šalims, turinčioms teisėtų
interesų į šiuos individualius kredito rizikos vertinimus. 11. Kompetentingos
institucijos būtent tikrina, ar individualūs kredito rizikos
vertinimai ne vietos šalims prieinami tokiomis pačiomis sąlygomis
kaip ir vietos šalims, turinčioms teisėtų interesų į
šiuos individualius kredito rizikos vertinimus. 3. PRISKYRIMAS 12. Siekdamos
atskirti skirtingus santykinius rizikos laipsnius, kurie išreiškiami kiekvienu
kredito rizikos vertinimu, kompetentingos institucijos atsižvelgia į
kiekybinius veiksnius, kaip antai ilgalaikį įsipareigojimų
neįvykdymo santykį, susijusį su visais straipsniais, kuriems
priskiriamas toks pats kredito rizikos vertinimas. Kompetentingos institucijos
reikalauja, kad neseniai įsteigtos IKVI ir tos, kurios sukaupė tik
nedaug duomenų apie įsipareigojimų neįvykdymą,
įvertintų tai, ką jos laiko ilgalaikiu įsipareigojimų
neįvykdymo santykiu, susijusiu su visais straipsniais, kuriems priskiriamas
toks pats kredito rizikos vertinimas. 13. Siekdamos
atskirti skirtingus santykinius rizikos laipsnius, kurie išreiškiami kiekvienu
kredito rizikos vertinimu, kompetentingos institucijos atsižvelgia į
kokybinius veiksnius, kaip antai emitentų, kuriuos apima IKVI, grupė,
IKVI priskiriamų kredito rizikos vertinimų diapazonas, kiekvieno
kredito rizikos vertinimo reikšmė ir IKVI pateiktas
įsipareigojimų neįvykdymo apibrėžimas. 14. Kompetentingos
institucijos lygina įsipareigojimų neįvykdymo santykius kiekvieno
tam tikros IKVI kredito rizikos vertinimo atžvilgiu ir su palyginimo dydžiu,
nustatytu remiantis įsipareigojimų neįvykdymo santykiais,
kuriuos kitos IKVI užregistravo emitentų grupėms, kurioms –
kompetentingų institucijų įsitikinimu – būdingas lygiavertis
kredito rizikos lygis. 15. Jei
kompetentingos institucijos yra įsitikinusios, kad tam tikros IKVI
užregistruoti įsipareigojimų neįvykdymo santykiai kredito rizikos
vertinimui yra reikšmingai ir sistemingai didesni už palyginimo dydį,
kompetentingos institucijos IKVI pateiktam kredito rizikos vertinimui priskiria
aukštesnį rizikos žingsnį pagal kredito kokybės vertinimo
skalę. 16. Jei
kompetentingos institucijos tam tikros IKVI kredito rizikos vertinimui padidino
susijusį rizikos koeficientą ir jei IKVI įrodo, kad su jos
pateiktu kredito rizikos vertinimu susiję įsipareigojimų
neįvykdymo santykiai nebėra reikšmingai ir sistemingai didesni už
palyginimo dydį, kompetentingos institucijos gali nuspręsti IKVI
pateiktam kredito rizikos vertinimui atkurti pradinį rizikos žingsnį
pagal kredito kokybės vertinimo skalę. 3 dalis.
IKVI kredito rizikos vertinimų taikymas rizikos koeficientams nustatyti 1. traktavimas 1. Įstaiga
gali pasiūlyti vieną ar kelias reikalavimus atitinkančias IKVI,
kad jų kredito rizikos vertinimus būtų galima panaudoti
nustatant turto ir nebalansinių straipsnių rizikos koeficientus. 2. Kredito
įstaiga, kuri nusprendžia reikalavimus atitinkančios IKVI kredito
rizikos vertinimus naudoti tam tikrai straipsnių klasei, turi nuosekliai
taikyti tuos kredito rizikos vertinimus visoms tai klasei priskiriamoms
pozicijoms. 3. Įstaiga,
kuri nusprendžia naudoti reikalavimus atitinkančios IKVI pateiktus kredito
rizikos vertinimus, turi juos nepertraukiamai ir nuosekliai taikyti visą
laiką. 4. Kredito
įstaiga gali taikyti tik tuos IKVI kredito rizikos vertinimus, kurie apima
visas sumas: tiek pagrindinę, tiek ir su ja siejamas palūkanas. 5. Jei
reitinguojamas straipsnis turi tik vieną pripažintos IKVI kredito rizikos
vertinimą, šis kredito rizikos vertinimas taikomas nustatant to straipsnio
rizikos koeficientą. 6. Jei
reitinguojamas straipsnis turi du pripažintų IKVI kredito rizikos
vertinimus ir jie siejami su skirtingais rizikos koeficientais, taikomas
didesnis rizikos koeficientas. 7. Jei
reitinguojamas straipsnis turi daugiau nei du pripažintų IKVI kredito
rizikos vertinimus, remiamasi dviem vertinimais, kuriais nustatomi mažiausi
rizikos koeficientai. Jei du mažiausieji rizikos koeficientai skiriasi,
taikomas didesnysis. Jei du mažiausieji rizikos koeficientai sutampa, taikomas
tas rizikos koeficientas. 8. Kredito
įstaigos taiko užsakytus kredito rizikos vertinimus. Kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigoms taikyti neužsakytus kredito
rizikos vertinimus. 2. Emitento
ir emisijos kredito rizikos vertinimas 9. Kai
egzistuoja tam tikros emisijos programos ar priemonės, kuriai priklauso
poziciją sudarantis straipsnis, kredito rizikos vertinimas, nustatant tam
straipsniui taikomą rizikos koeficientą, naudojamas tas kredito rizikos
vertinimas. 10. Jei
nėra tam tikram straipsniui tiesiogiai taikytino kredito rizikos vertinimo,
tačiau yra kredito rizikos vertinimas tam tikrai emisijos programai ar priemonei,
kuriai poziciją sudarantis straipsnis nepriklauso, arba jei yra bendras
kredito rizikos vertinimas emitentui, tai naudojamas tas kredito rizikos vertinimas,
jei juo remiantis nustatomas rizikos koeficientas yra didesnis nei nustatomas
kitais atvejais, arba jei juo nustatomas mažesnis rizikos koeficientas, o
minima pozicija klasifikuojama kaip visais aspektais esanti pari passu
ar viršesnė už konkrečią emisijos programą, priemonę
arba to emitento viršesnes neužtikrintas pozicijas, atsižvelgiant į
konkrečią situaciją. 11. 9
ir 10 punktai neturi trukdyti taikyti šio priedo 1 dalies 65–68 punktus. 12. Įmonių
grupei priklausančių emitentų kredito rizikos vertinimai negali
būti naudojami kaip kito tai pačiai įmonių grupei
priklausančio emitento kredito rizikos vertinimas. 3. Ilgalaikiai
ir trumpalaikiai kredito rizikos vertinimai 13. Trumpalaikiai
kredito rizikos vertinimai gali būti taikomi tik trumpalaikiam turtui ir
nebalansiniams straipsniams, sudarantiems institucijų ir įmonių
pozicijas. 14. Bet
kuris trumpalaikis kredito rizikos vertinimas taikomas tik straipsniui, su
kuriuos jis yra susijęs, ir negali būti naudojamas bet kurių kitų
straipsnių rizikos koeficientams nustatyti. 15. Neatsižvelgiant
į 14 punktą, jei trumpalaikei reitinguotai priemonei priskiriamas 150
% rizikos koeficientas, tai visoms nereitinguotoms neužtikrintoms tiek
trumpalaikėms, tiek ilgalaikėms to įsipareigojančiojo
asmens pozicijoms taip pat priskiriamas 150 % rizikos koeficientas. 16. Neatsižvelgiant
į 14 punktą, jei trumpalaikei reitinguotai priemonei priskiriamas 50
% rizikos koeficientas, jokiai nereitinguotai trumpalaikei pozicijai
nepriskiriamas mažesnis nei 100 % rizikos koeficientas. 4. Straipsniai
vietos ir užsienio valiutomis 17. Įsipareigojančiojo
asmens šalies valiuta išreikštam straipsniui taikomas kredito rizikos
vertinimas negali būti naudojamas kitos to paties įsipareigojančiojo
asmens pozicijos, išreikštos užsienio valiuta, rizikos koeficientui
skaičiuoti. 18. Neatsižvelgiant
į 17 punktą, kai pozicija atsiranda dėl banko dalyvavimo
paskoloje, suteiktoje Daugiašalio plėtros banko, kurio privilegijuoto
kreditoriaus statusas pripažįstamas rinkoje, kompetentingos institucijos
gali leisti, kad rizikos koeficientui nustatyti būtų naudojamas straipsnio
įsipareigojančiojo asmens šalies valiuta kredito rizikos vertinimas. VII PRIEDAS
Vidaus reitingais pagrįstas metodas
1 dalis. Pagal riziką įvertintos pozicijos ir tikėtinų
nuostolių sumos 1. Pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas kredito
rizikai įvertinti 1. Jei
nenurodyta kitaip, įsipareigojimų neįvykdymo tikimybės
(PD), nuostolio įsipareigojimų neįvykdymo atveju (LGD) ir termino
(M) įvesties parametrai nustatomi taip, kaip nurodyta 2 dalyje, o
pozicijos vertė – taip, kaip nurodyta 3 dalyje. 2. Pagal
riziką įvertinta pozicija kiekvienai pozicijai apskaičiuojama
pagal šias formules: 1.1. Pagal
riziką įvertintos įmonių, institucijų, centrinės
valdžios ir centrinių bankų pozicijos 3. Atsižvelgiant
į 4–8 punktus, pagal riziką įvertintos pozicijos
įmonių, institucijų, centrinės valdžios ir centrinių
bankų pozicijoms apskaičiuojamos pagal šias formules: Koreliacija (R) = Termino veiksnys (b)
= Rizikos koeficientas
(RW) = N() žymi
kumuliatyvinę pasiskirstymo funkciją standartiniam normaliajam
atsitiktiniam kintamajam (t. y. tikimybę, kad normalusis atsitiktinis
kintamasis, kurio vidurkis lygus nuliui, o variacija – vienetui, yra mažesnis
arba lygus x). žymi
atvirkštinę kumuliatyvinę pasiskirstymo funkciją standartiniam
normaliajam atsitiktiniam kintamajam (t. y. tokią x vertę, kad
= z). Pagal riziką
įvertinta pozicija = RW * pozicijos vertė 4. Įmonių
pozicijoms, kai konsoliduotos įmonių grupės, kurios nare yra ta
įmonė, bendra metinių pardavimų suma yra mažesnė kaip
50 mln. eurų, kredito įstaigos gali taikyti šią koreliacijos
formulę įmonių pozicijų rizikos koeficientams
apskaičiuoti. Šioje formulėje S reiškia bendrą metinių
pardavimų sumą milijonais eurų: 5 mln. eurų <= S <= 50
mln. eurų. Kai apskaitytų metinių pardavimų suma yra
mažesnė už 5 mln. eurų, laikoma, kad ji lygi 5 mln. eurų.
Įsigytoms gautinoms sumoms bendra metinių pardavimų suma laikoma
lygia svertiniam vidurkiui, apskaičiuotam pagal individualias grupės
pozicijas. Koreliacija (R) = Kai bendra
metinių pardavimų suma nėra prasmingas įmonės dydžio
rodiklis, o bendra turto suma yra prasmingesnis rodiklis už bendrą metinių
pardavimų sumą, kredito įstaigos visą metinių
pardavimų sumą pakeičia konsoliduotos įmonių
grupės bendra turto suma. 5. Specializuoto
skolinimo pozicijoms, kai kredito įstaiga negali įrodyti, kad pozicijų
PD įverčiai atitinka 4 dalyje numatytus minimalius reikalavimus,
rizikos koeficientai priskiriami pagal 1 lentelę. 1 lentelė Terminas iki sandorio galiojimo pabaigos || 1 kategorija || 2 kategorija || 3 kategorija || 4 kategorija || 5 kategorija Mažiau kaip 2,5 metų || 50% || 70% || 115% || 250% || 0% 2,5 metų ir daugiau || 70% || 90% || 115% || 250% || 0% Kompetentingos institucijos
gali leisti kredito įstaigai paprastai priskirti lengvatinius 50 % rizikos
koeficientus 1 kategorijos pozicijoms ir 70 % rizikos koeficientą 2
kategorijos pozicijoms, jeigu kredito įstaigos kreditavimo ir kitos
rizikos charakteristikos atitinkamoje kategorijoje yra pakankamai tvirtos. Priskirdamos rizikos koeficientus specializuoto skolinimo pozicijoms, įstaigos
atsižvelgia į šiuos veiksnius: finansinį stiprumą, politinę
ir teisinę aplinką, sandorio ir (arba) turto ypatybes,
rėmėjo ir vykdytojo stiprumą, įskaitant bet kurio viešojo
ir privačiojo sektorių partnerystės subjekto pajamų
srautą, užtikrinimo priemonių visumą. 6. Įsigytos
įmonių gautinos sumos traktuojamos kaip įmonių pozicijos, jei
jos atitinka 4 dalies 104–108 punktuose išdėstytus minimalius
reikalavimus. Jei įsigytoms įmonių gautinoms sumoms, kurios
papildomai atitinka 12 punkte išdėstytas sąlygas, kredito
įstaigai būtų pernelyg sunku taikyti kiekybinio rizikos
vertinimo standartus, taikomus įmonių pozicijoms, kaip nurodyta 4
dalyje, gali būti taikomi kiekybiniai mažmeninių pozicijų
rizikos vertinimo standartai, kaip nurodyta 4 dalyje. 7. Vidaus
reitingais pagrįstoje pakeitimo vertybiniais popieriais sistemoje įsigytoms
įmonių gautinoms sumoms grąžintini pirkimo diskontai, užtikrinimo
priemonės ar dalinės garantijos, kurios suteikia pirmojo nuostolio
apsaugą įsipareigojimų neįvykdymo nuostolių atvejais,
arba visos minėtosios priemonės gali būti traktuojamos kaip
pirmojo nuostolio pozicijos. 8. Kai
įstaiga numato kredito užtikrinimą kelioms pozicijoms su sąlyga,
kad n-tasis pozicijų įsipareigojimų neįvykdymo
atvejis yra mokėjimo priežastis ir kad dėl tokio kredito įvykio sutartis
nutraukiama ir jei produktas turi reikalavimus atitinkančios IKVI suteiktą
išorinį kredito rizikos vertinimą, taikomi 94–101 straipsniuose
numatyti rizikos koeficientai. Jei reikalavimus atitinkanti IKVI nėra
suteikusi reitingo produktui, į krepšelį įtrauktų
pozicijų rizikos koeficientai sudedami, neįtraukiant n-1
pozicijų, kai tikėtinų nuostolių sumos, padaugintos iš
12,5, ir pagal riziką įvertintos pozicijos suma neviršija kredito
išvestinės finansinės priemonės suteikto užtikrinimo nominalios
sumos, padaugintos iš 12,5. n-1 pozicijos, kurios neturi būti sumuojamos,
nustatomos remiantis principu, kad įtraukiamos tos pozicijos, kurių
kiekviena sukuria mažesnę pagal riziką įvertintą
poziciją, nei bet kuri į sumavimą įtraukta pagal
riziką įvertinta pozicija. 1.2. Mažmeninių
pozicijų pagal riziką įvertintos pozicijos 9. Remiantis
10 ir 11 punktais, mažmeninių pozicijų pagal riziką
įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal tokias formules: Koreliacija (R) = Rizikos koeficientas:
N() žymi
kumuliatyvinę pasiskirstymo funkciją standartiniam normaliajam
atsitiktiniam kintamajam (t. y. tikimybę, kad normalusis atsitiktinis
kintamasis, kurio vidurkis lygus nuliui, o variacija – vienetui, yra mažesnis
arba lygus x). žymi
atvirkštinę kumuliatyvinę pasiskirstymo funkciją standartiniam
normaliajam atsitiktiniam kintamajam (t. y. tokią x vertę, kad
= z). Pagal riziką
įvertinta pozicija = RW * pozicijos vertė. 10. Nekilnojamuoju
turtu užtikrintoms mažmeninėms pozicijoms 0,15 koreliacija (R)
pakeičia skaičių, gaunamą pagal koreliacijos formulę,
pateiktą 9 punkte. 11. Mažmeninėms
atnaujinamoms pozicijoms, kaip apibrėžta a–e papunkčiuose, 0,04
koreliacija (R) pakeičia skaičių, gaunamą pagal
koreliacijos formulę, pateiktą 9 punkte. Pozicijos laikomos
atnaujinamomis mažmeninėmis pozicijomis, jei atitinka šias sąlygas: a) pozicijos
yra fiziniams asmenims; b) pozicijos
yra atnaujinamos, neužtikrintos ir joms taikoma sąlyga, kad jos nėra
panaudojamos iš karto ir besąlygiškai atšaukiamos kredito
įstaigų (Šiame kontekste atnaujinamos pozicijos apibrėžiamos
kaip pozicijos, kai klientų neapmokėtiems likučiams leidžiama
svyruoti atsižvelgiant į jų sprendimą skolintis ir
grąžinti, laikantis kredito įstaigos nustatyto limito.). Nepanaudoti
įsipareigojimai gali būti laikomi besąlygiškai atšaukiamais, jei
sąlygos leidžia kredito įstaigai juos visiškai atšaukti, laikantis
vartotojų apsaugos ir susijusių teisės aktų; c) subportfelyje
maksimali pozicija vienam fiziniam asmeniui yra ne daugiau kaip 100 000
eurų; d) kredito
įstaigos gali įrodyti, kad šiame punkte pateikta koreliacijos
formulė taikoma tik tiems portfeliams, kurie pasižymėjo mažu nuostolių
lygio nepastovumu, palyginti su jų vidutiniu nuostolių lygiu,
ypač mažų PD intervaluose. Už priežiūrą atsakingi asmenys
peržiūri santykinį nuostolių lygio nepastovumą kriterijus
atitinkančiuose atnaujinamuose mažmeniniuose subportfeliuose bei visą
kriterijus atitinkantį atnaujinamą mažmeninį portfelį ir numato
su kitomis jurisdikcijomis pasidalyti informacija apie kriterijus
atitinkančių atnaujinamų mažmeninių portfelių nuostolių
lygių tipines ypatybes; e) Kompetentinga
institucija sutinka, kad pozicijos traktavimas kaip kriterijus
atitinkančios atnaujinamos mažmeninės pozicijos yra suderinamas su
subportfelio pagrindinėmis rizikos ypatybėmis. 12. Įsigytos
gautinos sumos traktuojamos kaip mažmeninės pozicijos, jei jos atitinka 4
dalies 104–108 punktuose išdėstytus minimalius reikalavimus ir šias
sąlygas: a) gautinas
sumas kredito įstaiga įsigijo iš nesusijusių, trečiosios
šalies pardavėjų, o jos įsipareigojančiojo asmens pozicija
gautinų sumų atžvilgiu neapima pozicijų, kurias tiesiogiai ar
netiesiogiai inicijuoja pati kredito įstaiga; b) įsigytos
gautinos sumos sugeneruojamos rinkos sandorių tarp pardavėjo ir įsipareigojančiojo
asmens principu. Todėl įmonių grupei priklausančių
įmonių tarpusavyje gautinos sumos bei sumos, gautinos pagal
tarpusavio įskaitos principus tarp įmonių, kurios perka ir
parduoda viena kitai, šių kriterijų neatitinka; c) įsigyjančioji
kredito įstaiga turi pretenzijų į visas įplaukas iš
įsigytų gautinų sumų arba proporcingą jų
dalį; d) įsigytų
gautinų sumų portfelis yra pakankamai diversifikuotas. 13. Vidaus
reitingais pagrįstoje pakeitimo vertybiniais popieriais sistemoje įsigytoms
gautinoms sumoms grąžintini pirkimo diskontai, užtikrinimo priemonės
ar dalinės garantijos, kurios suteikia pirmojo nuostolio apsaugą
įsipareigojimų neįvykdymo nuostolių atvejais, arba visos
minėtosios priemonės gali būti traktuojamos kaip pirmojo
nuostolio pozicijos. 14. Mišrioms
įsigytų mažmeninių gautinų sumų grupėms, kai
įsigyjančios kredito įstaigos negali atskirti nekilnojamojo
turto įkeitimu užtikrintų pozicijų ir kriterijus
atitinkančių atnaujinamų mažmeninių pozicijų nuo
kitų mažmeninių pozicijų, pasitelkiama mažmeninės rizikos
koeficiento funkcija, nustatanti didžiausius kapitalo reikalavimus toms
pozicijoms. 1.3. Akcijų
pozicijų pagal riziką įvertintos pozicijos: 15. Gavusi
kompetentingų institucijų patvirtinimą, kredito įstaiga
skirtingiems portfeliams gali taikyti skirtingus metodus, jei pati kredito
įstaiga taiko skirtingus vidaus metodus. Kai kredito įstaigai
leidžiama taikyti skirtingus metodus, kredito įstaiga įrodo
kompetentingoms institucijoms, kad jos pasirinkimas daromas nuosekliai ir kad
nėra nulemtas reglamentuojančių arbitražo aplinkybių. 16. Neatsižvelgiant
į 15 punktą, kompetentingos institucijos gali leisti, kad papildomų
paslaugų įmonių akcijų pozicijoms būtų priskirtos
pagal riziką įvertintos pozicijos, atsižvelgiant į tai, kaip
traktuojamas kitas nekreditinio įsipareigojimo turtas. 1.3.1. Paprastasis
rizikos koeficientų metodas 17. Pagal
riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal šias formules: Rizikos koeficientas
(RW) = 190 % privataus kapitalo pozicijoms pakankamai diversifikuotuose
portfeliuose. Rizikos koeficientas
(RW) = 290 % akcijų pozicijoms, kuriomis prekiaujama biržoje. Rizikos koeficientas
(RW) = 370 % visoms kitoms akcijų pozicijoms. Pagal riziką
įvertinta pozicija = RW * pozicijos vertė. 18. Bankinėje
knygoje apskaitomomis trumpalaikėmis piniginėmis pozicijomis ir
išvestinėmis priemonėmis leidžiama įskaityti ilgalaikes
pozicijas tomis pačiomis individualiomis akcijomis su sąlyga, jei
šios priemonės aiškiai yra tam tikrų akcijų pozicijų
apdraudimo priemonės ir jei jos suteikia apsaugą dar bent vieneriems
metams. Kitos trumpalaikės pozicijos traktuotinos kaip ilgalaikės
pozicijos, taikant atitinkamą rizikos koeficientą kiekvienos
pozicijos absoliutinei vertei. Jei nesutampa pozicijų terminai, taikomas
įmonių pozicijų metodas. 19. Kredito
įstaigos gali pripažinti netiesioginį kredito užtikrinimą,
gautą akcijų pozicijai, remiantis 90–93 straipsniuose aprašytais
metodais. 1.3.2. PD/LGD
metodas 20. Pagal
riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal 3 punkte
pateiktas formules. Jei įstaigos neturi pakankamai informacijos, leidžiančios
taikyti 4 dalies 44–48 punktuose pateiktą įsipareigojimų
neįvykdymo apibrėžimą, rizikos koeficientams taikomas 1,5
padidinimo daugiklis. 21. Atskirų
pozicijų lygmenyje, tikėtinų nuostolių sumos, padaugintos
iš 12,5, ir pagal riziką įvertintos pozicijos suma neturi viršyti
pozicijos vertės, padaugintos iš 12,5. 22. Kredito
įstaigos gali pripažinti netiesioginį kredito užtikrinimą,
gautą akcijų pozicijai, remiantis 90–93 straipsniuose aprašytais
metodais. Tai įmanoma tik esant 90 % LGD apdraudimo priemonės
teikėjo pozicijos atžvilgiu. Privataus kapitalo akcijų pozicijoms
pakankamai diversifikuotuose portfeliuose gali būti taikomas 65 % LGD.
Šiems tikslams M yra penkeri metai. 1.3.3. Vidaus
modelių metodas 23. Pagal
riziką įvertinta pozicija lygi galimam nuostoliui iš įstaigos akcijų
pozicijų, nustatytam pagal vertės pokyčio rizikos (Value-at-risk)
modelius pagal 99 proc. kvantilio pasikliautinąjį intervalą,
taikomą skirtumui tarp ketvirčio pajamų ir atitinkamo
nerizikingo lygio, apskaičiuoto per ilgalaikės imties laikotarpį,
padaugintam iš 12,5. Pagal riziką įvertintos pozicijos individualių
pozicijų lygmenyje yra ne mažesnės už minimalių pagal
riziką įvertintų pozicijų, reikalaujamų pagal PD/LGD
metodą, ir atitinkamos tikėtinų nuostolių sumos, padaugintos
iš 12,5, sumą. 24. Kredito
įstaigos gali pripažinti netiesioginį kredito užtikrinimą,
gautą akcijų pozicijai. 1.4. Pagal
riziką įvertintos pozicijos kitam nekreditinio įsipareigojimo
turtui 25. Pagal
riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal šias formules: Pagal riziką
įvertinta pozicija = 100 % * pozicijos vertė. 2. Pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas
įsigytų gautinų sumų sumažėjimo rizikai 26. Rizikos
koeficientai įsigytų įmonių ir mažmeninių gautinų
sumų sumažėjimo rizikai: Rizikos koeficientai
apskaičiuojami pagal 3 punkte pateiktą formulę. Įvesties
parametrai PD ir LGD nustatomi taip, kaip aprašyta 2 dalyje, pozicijos
vertė nustatoma taip, kaip aprašyta 3 dalyje, o M yra vieneri metai. Jei
kredito įstaigos gali įrodyti kompetentingoms institucijoms, kad
sumažėjimo rizika yra nereikšminga, jos nereikia pripažinti. 3. Tikėtinų
nuostolių sumų apskaičiavimas 27. Jei
nenurodyta kitaip, įvesties parametrai PD ir LGD nustatomi taip, kaip
aprašyta 2 dalyje, o pozicijos vertė nustatoma taip, kaip aprašyta 3
dalyje. 28. Tikėtinų
nuostolių sumos įmonių, institucijų, centrinės
valdžios ir centrinių bankų pozicijoms ir mažmeninėms pozicijoms
apskaičiuojamos pagal šias formules: Tikėtinas
nuostolis (EL) = PD × LGD. Tikėtinų
nuostolių suma = EL × pozicijos vertė. Įsigytų
pozicijų priemokos traktuojamos kaip tikėtinas nuostolis (EL). 29. EL
vertės specializuoto skolinimo pozicijoms, kai kredito įstaigos taiko
5 punkte aprašytus rizikos koeficientų priskyrimo metodus, priskiriamos
pagal 2 lentelę. 2 lentelė Terminas iki sandorio galiojimo pabaigos || 1 kategorija || 2 kategorija || 3 kategorija || 4 kategorija || 5 kategorija Mažiau kaip 2,5 metų || 0% || 5% || 35% || 100% || 625% 2,5 metų ir daugiau || 5% || 10% || 35% || 100% || 625% Kai kompetentingos
institucijos leido kredito įstaigai paprastai priskirti lengvatinį 50
% rizikos koeficientą 1 kategorijos pozicijoms ir 70 % rizikos
koeficientą 2 kategorijos pozicijoms, EL vertė 1 kategorijos
pozicijoms yra 0 %, o 2 kategorijos pozicijoms – 5 %. 30. Tikėtinų
nuostolių suma akcijų pozicijoms, kai pagal riziką
įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal 17–19 punktuose aprašytus
metodus, apskaičiuojama pagal tokią formulę: Tikėtinų
nuostolių suma = EL × pozicijos vertė. EL vertės bus
tokios: Tikėtinas
nuostolis (EL) = 10 % privataus kapitalo akcijų pozicijoms pakankamai diversifikuotuose
portfeliuose. Tikėtinas nuostolis
(EL) = 10 % akcijų pozicijoms, kuriomis prekiaujama biržoje. Tikėtinas
nuostolis (EL) = 30 % visoms kitoms akcijų pozicijoms. 31. Tikėtinų
nuostolių suma akcijų pozicijoms, kai pagal riziką
įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal 20–22 punktuose aprašytus
metodus, apskaičiuojama pagal šias formules: Tikėtinas
nuostolis (EL) = PD × LGD. Tikėtinų
nuostolių suma = EL × pozicijos vertė. 32. Tikėtinų
nuostolių suma akcijų pozicijoms, kai pagal riziką
įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal 23–24 punktuose aprašytus
metodus, yra 0 %. 33. Tikėtinų
nuostolių suma įsigytų gautinų sumų sumažėjimo
rizikai apskaičiuojama pagal šią formulę: Tikėtinas
nuostolis (EL) = PD × LGD. Tikėtinų
nuostolių suma = EL × pozicijos vertė. 4. Tikėtinų
nuostolių sumos traktavimas 34. Tikėtinų
nuostolių suma, apskaičiuojama pagal 28, 29 ir 33 punktus, atimama iš
vertės koregavimų ir su šiomis pozicijomis susijusių
atidėjinių sumos. Diskontai įsigytoms pozicijoms pagal 3 dalies
1 punktą traktuojami tokiu pat būdu kaip vertės koregavimai, o įsigytų
pozicijų priemokos pagal 3 dalies 1 punktą pridedamos prie
tikėtinų nuostolių sumos. Tikėtinų nuostolių sumos
užtikrintoms pozicijoms, vertės koregavimai bei su šiomis pozicijomis
susiję atidėjiniai į šį skaičiavimą
neįtraukiami. 2 dalis.
PD, LGD ir terminas 1. Įvesties
parametrai: įsipareigojimų neįvykdymo tikimybė (PD),
nuostolis įsipareigojimo neįvykdymo atveju (LGD) ir termino
reikšmė (M), reikalingi pagal riziką įvertintoms pozicijoms ir
tikėtinų nuostolių sumoms, nurodytoms 1 dalyje,
apskaičiuoti, yra kredito įstaigos dydžiai, nustatyti pagal 4
dalį, laikantis toliau nurodytų sąlygų. 1. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 1.1. Įsipareigojimų
neįvykdymo tikimybė (PD) 2. Įmonės
ar institucijos pozicijos PD yra mažiausiai 0,03 %. 3. Kalbant
apie įsigytas įmonių gautinas sumas, kai kredito įstaiga
negali įrodyti, kad jos PD įverčiai atitinka 4 dalyje
išdėstytus minimalius reikalavimus, šių pozicijų PD nustatomi
pagal šiuos metodus: didesnio prioriteto pretenzijoms į įsigytas
įmonių gautinas sumas PD lygus kredito įstaigos tikėtino
nuostolio (EL) įverčiui, padalytam iš LGD toms gautinoms sumoms.
Subordinuotoms pretenzijoms į įsigytas įmonių gautinas
sumas PD lygus kredito įstaigos tikėtino nuostolio (EL)
įverčiui. Jei kredito įstaigai leidžiama taikyti savus LGD
įverčius įmonių pozicijoms ir jei ji patikimu būdu
gali išskaidyti savo tikėtino nuostolio (EL) įverčius
įsigytoms įmonių gautinoms sumoms į PD ir LGD, galima
naudoti PD įvertį. 4. Įsipareigojančiųjų
asmenų PD įsipareigojimo neįvykdymo atveju yra 100 %. 5. Kredito
įstaigos gali pripažinti netiesioginį kredito užtikrinimą PD vertėje
pagal 90–93 straipsnių nuostatas. 6. Kredito
įstaigos, naudojančios savus LGD įverčius, gali pripažinti netiesioginį
kredito užtikrinimą, pakoreguodamos PD pagal 11 punktą. 7. Įsigytų
gautinų sumų sumažėjimo rizikai PD nustatomas lygus EL
įverčiui sumos sumažėjimo rizikai. Kai kredito įstaigai
leidžiama taikyti savus LGD įverčius įmonių pozicijoms ir
jei ji gali patikimu būdu išskaidyti savo EL įvertį
įsigytų įmonių gautinų sumų sumažėjimo
rizikai į PD ir LDG, galima naudoti PD įvertį. 1.2. LGD 8. Kredito
įstaigos taiko šias LGD vertes: a) didesnio
prioriteto pozicijoms be tinkamos užtikrinimo priemonės – 45 %, b) subordinuotoms
pozicijoms be tinkamos užtikrinimo priemonės – 75 %; c) kredito
įstaigos gali pripažinti tiesioginį ir netiesioginį kredito
užtikrinimą LGD pagal 90–93 straipsnių nuostatas; d) padengtoms
obligacijoms, kurios apibrėžtos VI priedo 1 dalies 65–67 punktuose, gali
būti priskirta 12,5 % LGD vertė; e) didesnio
prioriteto įsigytoms įmonių gautinoms sumoms, kai kredito
įstaiga negali įrodyti, kad jos PD įverčiai atitinka
minimalius reikalavimus, išdėstytus 4 dalyje, – 45 %; f) subordinuotoms
įsigytoms įmonių gautinoms sumoms, kai kredito įstaiga
negali įrodyti, kad jos PD įverčiai atitinka minimalius
reikalavimus, išdėstytus 4 dalyje, – 100 %; g) įsigytų
gautinų sumų sumažėjimo rizikai – 75 %. 9. Neatsižvelgiant
į 8 punktą, gautinų sumų sumažėjimo ir įsipareigojimų
neįvykdymo rizikai, jei kredito įstaigai leidžiama taikyti savus
įmonių pozicijų LGD įverčius ir jei ji patikimu
būdu gali išskaidyti savo tikėtino nuostolio (EL) įverčius įsigytoms
įmonių gautinoms sumoms į PD ir LGD, įsigytoms
įmonių gautinoms sumoms galima naudoti LGD įvertį. 10. Neatsižvelgiant
į 8 punktą, jei kredito įstaigai leidžiama taikyti savus LGD įverčius
įmonių, institucijų, centrinės valdžios ir centrinių
bankų pozicijoms, netiesioginis kredito užtikrinimas gali būti
pripažintas pakoreguojant PD arba LGD įverčius pagal minimalius
reikalavimus, kaip nurodyta 4 dalyje, ir gavus kompetentingų
institucijų patvirtinimą. Kredito įstaiga garantuotoms
pozicijoms negali priskirti pakoreguoto PD ar LGD taip, kad pakoreguotas
rizikos koeficientas būtų mažesnis už palyginamos tiesioginės garanto
pozicijos garanto rizikos koeficientą. 1.3. Terminas 11. Atsižvelgiant
į 12 punktą, kredito įstaigos pozicijoms, kurios atsiranda dėl
atpirkimo sandorių, vertybinių popierių arba biržos prekių
skolinimo arba skolinimosi sandorių, gali priskirti 0,5 metų
terminą (M), o visoms kitoms pozicijoms M = 2,5 metų. Kompetentingos
institucijos gali reikalauti, kad visos jų jurisdikcijai
priklausančios kredito įstaigos kiekvienai pozicijai taikyti
tokį M, kaip nurodyta 12 punkte. 12. Kredito
įstaigos, kurioms leidžiama taikyti savus LGD įverčius arba
savus konvertavimo veiksnius įmonių, institucijų, centrinės
valdžios ir centrinių bankų pozicijoms, kiekvienai iš šių
pozicijų apskaičiuoja M taip, kaip nurodyta a–e papunkčiuose ir
laikydamosi 13–15 punktų. Visais atvejais M neviršija 5 metų. a) Priemonei
pagal pinigų srautų planą M apskaičiuojamas pagal šią
formulę: M = MAX{1; MIN{
; 5}}, kur CFt žymi
pinigų srautus (pagrindinius, palūkanų mokėjimus ir įmokas),
kuriuos įsipareigojantysis asmuo įsipareigoja mokėti t laikotarpiu. b) Išvestinėms
priemonėms, kurioms taikomas pagrindinis įskaitymo sandoris, M lygus
pozicijos termino iki sandorio galiojimo pabaigos svertiniam vidurkiui ir yra
bent vieneri metai. Įvertinant terminą, naudojama kiekvienos
pozicijos sąlyginė suma. c) Pozicijoms, kurios atsiranda dėl atpirkimo sandorių,
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorių, kuriems taikomas pagrindinis įskaitymo
sandoris, M lygus sandorio termino iki jo galiojimo pabaigos svertiniam
vidurkiui ir yra bent 5 dienos. Įvertinant terminą, naudojama
kiekvieno sandorio sąlyginė suma. d) Jei kredito
įstaigai leidžiama taikyti savus PD įverčius įsigytoms
įmonių gautinoms sumoms, panaudotoms sumoms M lygus įsigytų
gautinų sumų pozicijos termino svertiniam vidurkiui ir yra bent
vieneri metai. Ta pati M vertė taip pat taikoma nepanaudotoms sumoms pagal
įsipareigotą pirkimo priemonę su sąlyga, kad ta
priemonė numato galiojančias sutarties sąlygas, priežastis
taikyti ankstyvą amortizaciją ar kitas ypatybes, kurios apsaugo
įsigyjančiąją kredito įstaigą nuo reikšmingo
būsimų gautinų sumų kokybės pablogėjimo, kai
reikalaujama įsigyti per priemonės terminą. Jei nėra tokio
veiksmingo užtikrinimo, nepanaudotoms sumoms M apskaičiuojamas kaip anksčiausios
datos pagal pirkimo sutartį galimos gautinos sumos termino ir pirkimo
priemonės likusio termino suma ir negali būti mažesnis kaip 1 metai. e) Bet kuriai
kitai, nei paminėta šiame punkte, priemonei arba kai kredito įstaiga
negali apskaičiuoti M, kaip nurodyta a papunktyje, M lygus didžiausiam
likusiam laikotarpiui (metais), per kurį įsipareigojančiajam
asmeniui leidžiama visiškai įvykdyti savo sutartinius
įsipareigojimus, ir negali būti mažesnis kaip 1 metai. 13. Neatsižvelgiant
į 12 punkto a, b, d ir e papunkčius, kompetentingų
institucijų nurodytoms trumpalaikėms pozicijoms, kurių terminas iki
sandorio galiojimo pabaigos yra mažiau kaip vieneri metai ir kuriomis kredito
įstaigos nuolat nefinansuoja įsipareigojančiojo asmens, M lygus
mažiausiai 1 dienai. 14. Kompetentingos
institucijos gali leisti, kad Bendrijoje esančių įmonių,
kurių konsoliduoti pardavimai ir konsoliduotas turtas yra mažiau kaip 500
mln. eurų, pozicijoms M būtų taikomas taip, kaip nurodyta 11
punkte. 15. Terminų
nesutapimai traktuojami 90–93 punktuose aprašytu būdu. 2. Mažmeninės
pozicijos 2.1. Įsipareigojimų
neįvykdymo tikimybė (PD) 16. Pozicijos
PD yra ne mažesnė kaip 0,03 %. 17. Įsipareigojančiųjų
asmenų PD arba kai pozicijoms įsipareigojimų neįvykdymo
atveju taikomas įsipareigojimų metodas, PD lygus 100 %. 18. Įsigytų
gautinų sumų sumažėjimo rizikai PD nustatomas lygus EL
įverčiui sumos sumažėjimo rizikai. Jei kredito įstaiga
patikimu būdu gali išskaidyti savo tikėtino nuostolio (EL) įverčius
įsigytų gautinų sumų sumažėjimo rizikai į PD ir
LGD, galima naudoti PD įvertį. 19. Netiesioginis
kredito užtikrinimas gali būti pripažintas pagal 11 punktą
pakoreguojant įsipareigojimų neįvykdymo tikimybes (PD). 2.2. LGD 20. Kredito
įstaigos pateikia savus LGD įverčius atsižvelgdamos į
minimalius reikalavimus, kaip nurodyta 4 dalyje, ir gavusios kompetentingų
institucijų patvirtinimą. Įsigytų gautinų sumų
sumažėjimo rizikai naudojama 75 % LGD vertė. Jei kredito įstaiga
patikimu būdu gali išskaidyti savo tikėtino nuostolio (EL)
įverčius įsigytų gautinų sumų sumažėjimo
rizikai į PD ir LGD, galima naudoti PD įvertį. 21. Netiesioginis
kredito užtikrinimas gali būti pripažintas, pakoreguojant PD ar LGD
įverčius, kad jie atitiktų minimalius reikalavimus, kaip
nurodyta 4 dalies 95–103 punktuose, ir gavus kompetentingų
institucijų patvirtinimą dėl atskiros pozicijos arba dėl
pozicijų grupės. Kredito įstaiga garantuotoms pozicijoms negali
priskirti pakoreguoto PD ar LGD taip, kad pakoreguotas rizikos koeficientas
būtų mažesnis už palyginamos tiesioginės garanto pozicijos
rizikos koeficientą. 3. Akcijų
pozicijos, kurioms taikomas PD/LGD metodas 3.1. Įsipareigojimų
neįvykdymo tikimybė (PD) 22. PD
nustatomos pagal įmonių pozicijų metodą. Taikomos šios
minimalios PD vertės: a) 0,09 % akcijų
pozicijoms, kuriomis prekiaujama biržoje, kai investicija yra ilgalaikio
bendradarbiavimo su klientu rezultatas; b) 0,09 % akcijų
pozicijoms, kuriomis neprekiaujama biržoje, kai investicijų grąža
grindžiama reguliariais ir periodiniais pinigų srautais, kurių
šaltiniai yra kiti, nei kapitalo prieaugis; c) 0,40 % akcijų
pozicijoms, kuriomis prekiaujama biržoje, įskaitant kitas trumpalaikes
pozicijas, kaip nurodyta 1 dalies 17 punkte; d) 1,25 %
visoms kitoms akcijų pozicijoms, įskaitant kitas trumpalaikes
pozicijas, kaip nurodyta 1 dalies 17 punkte. 3.2. LGD 23. Privataus
kapitalo akcijų pozicijoms pakankamai diversifikuotuose portfeliuose gali
būti priskiriamas 65 % LGD. 24. Visoms
kitoms pozicijoms priskiriamas 90 % LGD. 3.3. Terminas 25. Visoms
pozicijoms priskiriamas M lygus 5 metams. 3 dalis.
Pozicijos vertė 1. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos ir mažmeninės pozicijos 1. Jei
nenurodyta kitaip, balansinių pozicijų vertė nustatoma iš jos neatimant
vertės koregavimų. Ši taisyklė taip pat taikoma turtui,
įsigytam už kitokią kainą, nei grąžintina suma.
Įsigytam turtui grąžintinos sumos ir kredito įstaigų
balanse parodytos grynosios vertės skirtumas yra laikomas diskontu, jei
grąžintina suma yra didesnė, ir priemoka, jei ta suma yra
mažesnė. 2. Kai
kredito įstaigos atpirkimo ir vertybinių popierių arba biržos prekių
skolinimo arba skolinimosi sandoriams taiko pagrindinio įskaitymo sandorio
principus, pozicijos vertė apskaičiuojama pagal 90–93 straipsnius. 3. Balansiniam
paskolų ir indėlių įskaitymui kredito įstaigos taiko
90–93 straipsniuose nurodytus pozicijos vertės apskaičiavimo metodus. 4. Pozicijos
vertė išperkamajai nuomai lygi diskontuotų nuomos įmokų
srautui. 5. Bet
kuriam IV priede paminėtam straipsniui pozicijos vertė nustatoma
taikant vieną iš dviejų metodų, aprašytų III priede. 6. Apskaičiuojant
įsigytų gautinų sumų pagal riziką įvertintas
pozicijas, pozicijos vertė lygi neapmokėtai sumai, atėmus
kapitalo reikalavimus sumos sumažėjimo rizikai prieš kredito rizikos mažinimą. 7. Neatsižvelgiant
į 5 punktą, sandoriams, kuriais prekiaujama pripažintose biržose, ir
užsienio valiutos keitimo sandoriams (išskyrus su auksu susijusius sandorius),
kurių terminas nuo sandorio sudarymo pradžios neviršija 14
kalendorinių dienų, III priede aprašyti metodai netaikomi, ir jiems
priskiriama nulinė pozicijos vertė. 8. Neatsižvelgiant
į 5 punktą, kompetentingos institucijos gali leisti netaikyti III
priede aprašytų metodų ir priskirti nulinę pozicijos vertę
nebiržiniams (OTC) sandoriams, už kuriuos atsiskaitoma per kliringo rūmus,
jei pastarieji veikia kaip teisėta sandorio šalis ir jei visi dalyviai
kiekvieną dieną visiškai užtikrina kliringo rūmams pateiktą
poziciją, taip užtikrindami tiek dabartinę atkūrimo vertę,
tiek galimą ateities poziciją. Į apskaitos
knygas įtraukta užtikrinimo priemonė: a) yra tokia,
kad jai galima taikyti 0 % rizikos koeficientą; b) yra
piniginiai indėliai skolinančioje kredito įstaigoje; c) yra
indėlių arba panašių priemonių, kuriuos pastaroji
įstaiga išleido arba kurie yra joje saugomi, pažymėjimai. Kompetentinga
institucija yra įsitikinusi, kad kliringo rūmų pozicijos
padidėjimo, viršijančio į apskaitos knygas įtraukto
įkeisto turto rinkos vertę, rizika yra eliminuota. 9. Atnaujinamų
įsigytų įmonių gautinų sumų nepanaudotiems įsigytiems
įsipareigojimams pozicijų vertė apskaičiuojama kaip
įsipareigota, bet nepanaudota suma, padauginta iš 75 %. 10. Kai
pozicija yra vertybinių popierių, parduotų, įtrauktų
į apskaitos knygas ar paskolintų pagal atpirkimo sandorius,
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius, formos, pozicijos vertė lygi vertybinių
popierių arba biržos prekių vertei, nustatomai pagal 74
straipsnį. Kai taikomas išsamusis finansinės užtikrinimo
priemonės metodas, aprašytas VIII priedo 3 dalyje, pozicijos vertė
padidinama tuos vertybinius popierius arba biržos prekes atitinkančia nepastovumo
korekcija, kaip aprašyta toje dalyje. 11. Pozicijos
vertė šiems straipsniams apskaičiuojama kaip įsipareigota, bet
nepanaudota suma, padauginta iš konvertavimo veiksnio. Kredito įstaigos
taiko šiuos konvertavimo veiksnius: a) kredito
linijoms, kurios nėra įsipareigotos ir kurios yra besąlygiškai
atšaukiamos arba kurios veiksmingai numato, kad įstaiga gali jas bet
kuriuo metu atšaukti automatiniu būdu be išankstinio perspėjimo,
taikomas 0 % konvertavimo veiksnys. Kad galėtų taikyti 0 % konvertavimo
veiksnį, kredito įstaiga aktyviai stebi įsipareigojančiojo
asmens finansinę padėtį, o jos vidaus kontrolės sistemos
užtikrina jai galimybę iš karto pastebėti įsipareigojančiojo
asmens kredito kokybės pablogėjimą. Nepanaudotos mažmeninės
kredito linijos gali būti laikomos besąlygiškai atšaukiamomis, jei
sąlygos leidžia kredito įstaigai jas visiškai atšaukti, laikantis
vartotojų apsaugos ir susijusių teisės aktų; b) trumpalaikiams
akredityvams, atsirandantiems dėl prekių judėjimo, tiek juos
išduodančios, tiek patvirtinančios institucijos taiko 20 % konvertavimo
veiksnį; c) kitoms
kredito linijoms, skolinimosi vekselių išleidimo galimybėms (NIF) ir
vidutinės trukmės skolinimosi euroobligacijų rinkoje
galimybėms (RUF) taikomas 75 % konvertavimo veiksnys; d) kredito
įstaigos, kurios atitinka 4 dalyje aprašytus minimalius reikalavimus,
taikomus konvertavimo veiksnių savų įverčių
naudojimui, gavusios kompetentingų institucijų patvirtinimą,
savus įverčius gali taikyti įvairioms produktų
grupėms. 12. Kai
įsipareigojimas remiasi kito įsipareigojimo pratęsimu, taikomas
mažesnysis iš dviejų konvertavimo veiksnių, siejamų su
individualiu įsipareigojimu. 13. Visiems
kitiems 1–11 punktuose nepaminėtiems nebalansiniams straipsniams
pozicijų vertė nustatoma laikantis II priedo. 2. Akcijų
pozicijos 14. Pozicijų
vertė lygi finansinėje atskaitomybėje pateiktai vertei. Leistini
akcijų pozicijų vertinimai: a) investicijoms,
parodytoms tikrąja verte nurodant vertės pokyčius, kurie
tiesiogiai atsiranda per pajamų srautą ir nuosavuose fonduose,
pozicijos vertė yra tikroji vertė, parodyta balanse. b) investicijoms,
parodytoms tikrąja verte nurodant vertės pokyčius, kurie
atsiranda ne per pajamų srautą, bet pagal mokesčius
pakoreguotame akcijų komponente, pozicijos vertė yra tikroji
vertė, parodyta balanse; c) investicijoms,
parodytoms įsigijimo verte arba žemesniąja iš įsigijimo ir rinkos
verčių, pozicijos vertė yra balanse parodyta įsigijimo arba
rinkos vertė. 3. Kitas
nekreditinio įsipareigojimo turtas 15. Kito
nekreditinio įsipareigojimo turto pozicijų vertė lygi
finansinėje atskaitomybėje parodytai vertei. 4 dalis.
Minimalūs reikalavimai vidaus reitingais pagrįstam metodui 1. Reitingų
sistemos 1. Reitingų
sistemą sudaro visi kredito rizikos vertinimą užtikrinantys metodai,
procesai, kontrolės procedūros, duomenų surinkimo ir IT
sistemos, pozicijų priskyrimas rangams ar grupėms (reitingai) ir
įsipareigojimų neįvykdymo ir nuostolių
įverčių kiekybinis įvertinimas tam tikram pozicijos tipui. 2. Jei
kredito įstaiga taiko daugialypes reitingų sistemas, įsipareigojančiojo
asmens ar sandorio priskyrimo reitingų sistemai pagrindimas turi būti
dokumentuojamas ir taikomas geriausiai rizikos lygį atspindinčiu
būdu. 3. Priskyrimo
kriterijai ir procesai reguliariai peržiūrimi, siekiant nustatyti, ar jie
tebėra tinkami dabartiniam portfeliui ir išorės sąlygoms. 1.1. Reitingų
sistemų struktūra 4. Jei
kredito įstaiga taiko tiesioginius rizikos parametrų
įverčius, jie gali būti laikomi tolydžios reitingų skalės
rangų rezultatais. 1.1.1. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 5. Reitingų
sistema atsižvelgia į įsipareigojančiojo asmens ir sandorio
rizikos ypatybes. 6. Reitingų
sistema apima įsipareigojančiojo asmens reitingų skalę,
pagal kurią kiekybiškai vertinama tik įsipareigojančiojo asmens
įsipareigojimų neįvykdymo rizika. Įsipareigojančiojo
asmens reitingų skalę sudaro mažiausiai 7 rangai
įsipareigojimų nepažeidžiantiems įsipareigojantiesiems asmenims
ir 1 rangas įsipareigojimų nevykdantiems įsipareigojantiesiems
asmenims. 7. Įsipareigojančiojo
asmens rangas – tai rizikos kategorija reitingų sistemos įsipareigojančiojo
asmens reitingų skalėje, kuriai priskiriami įsipareigojantieji
asmenys remiantis konkrečiai nurodyta ir aiškia reitingų
kriterijų aibe, pagal kurią apskaičiuojami PD
įverčiai. Kredito įstaiga dokumentuoja ryšį tarp įsipareigojančiojo
asmens rangų atsižvelgdama į įsipareigojimų neįvykdymo
riziką pagal kiekvieną rangą ir kriterijų, naudojamus tiems
įsipareigojimų neįvykdymo rizikos lygiams atskirti. 8. Kredito
įstaigos, kurių portfeliai koncentruoti tam tikrame rinkos segmente
ir tam tikrame įsipareigojimų neįvykdymo rizikos intervale, yra
numačiusios pakankamai įsipareigojančiųjų asmenų
rangų tame intervale, kad tam tikrame range išvengtų įsipareigojančiųjų
asmenų, vėluojančių vykdyti savo įsipareigojimus,
koncentracijos. Reikšmingos koncentracijos viename range pagrindžiamos
empiriniais įrodymais, kad įsipareigojančiojo asmens rangas
apima pagrįstai siaurą PD intervalą ir kad visų tam rangui
priskiriamų įsipareigojančiųjų asmenų
įsipareigojimų neįvykdymo rizika patenka į tą
intervalą. 9. Kad
kompetentingos institucijos pripažintų savų LGD
įverčių taikymą kapitalo reikalavimui apskaičiuoti,
reitingų sistema apima aiškią priemonių reitingų
skalę, kurioje išskirtinai atsispindi su LGD susijusios sandorio
ypatybės. 10. Kad
kompetentingos institucijos pripažintų konvertavimo veiksnių
savų įverčių taikymą kapitalo reikalavimui
apskaičiuoti, reitingų sistema apima aiškią priemonių
reitingų skalę, kurioje išskirtinai atsispindi su konvertavimo veiksniais
susijusios sandorio ypatybės. 11. Priemonės
rangas – tai rizikos kategorija reitingų sistemos priemonių
reitingų skalėje, kuriai pozicijos priskiriamos remiantis
konkrečiai nurodyta ir aiškia reitingų kriterijų aibe, pagal
kurią apskaičiuojami LGD arba konvertavimo veiksnių savi įverčiai.
Rango apibrėžimą sudaro aprašymas, kaip pozicijos priskiriamos
rangui, bei kriterijų, taikomų rizikos pagal rangus lygiams atskirti,
aprašymas. 12. Reikšmingos
koncentracijos viename priemonės range turi būti pagrindžiamos
empiriniais įrodymais, kad priemonės rangas apima pagrįstai
siaurą atitinkamą LGD arba konvertavimo veiksnių intervalą
ir kad visų tam rangui priskiriamų pozicijų sukeliama rizika patenka
į tą intervalą. 13. Kredito
įstaigoms, taikančioms 1 dalies 5 punkte aprašytus rizikos
koeficientų priskyrimo specializuoto skolinimo pozicijoms metodus, atleidžiamos
nuo reikalavimo turėti įsipareigojančiųjų asmenų
reitingų skalę, pagal kurią kiekybiškai vertinama tik įsipareigojančiojo
asmens įsipareigojimų šių pozicijų atžvilgiu
neįvykdymo rizika. Neatsižvelgiant į 6 punktą, tokioms
pozicijoms šios įstaigos numato bent 4 rangus įsipareigojimų
nepažeidžiantiems įsipareigojantiesiems asmenims ir bent vieną
rangą įsipareigojimų nevykdantiems įsipareigojantiesiems
asmenims. 1.1.2. Mažmeninės
pozicijos 14. Reitingų
sistemos atspindi ir įsipareigojančiojo asmens, ir sandorio
riziką bei apima visas susijusias įsipareigojančiojo asmens ir
sandorio ypatybes. 15. Rizikos
diferenciacijos lygis užtikrina, kad pozicijų skaičius tam tikrame
range ar grupėje yra pakankamas, kad būtų galima prasmingai
kiekybiškai įvertinti ir pripažinti galiojančiomis nuostolio ypatybes
rango ar grupės lygmenyje. Pozicijų ir įsipareigojančiųjų
asmenų pasiskirstymas pagal rangus ar grupes yra toks, kad būtų
išvengta per didelių koncentracijų. 16. Kredito
įstaigos įrodo, kad pozicijų priskyrimo rangams ar grupėms
procesas numato prasmingą rizikos diferenciaciją, pakankamai
vienarūšių pozicijų grupavimą ir leidžia tiksliai ir
nuosekliai įvertinti nuostolio ypatybes rango ar grupės lygmenyje.
Įsigytoms gautinoms sumos grupavimas atspindi pardavėjo apdraudimo
nuo rizikos praktiką ir jų klientų įvairiapusiškumą. 17. Priskirdamos
pozicijas rangams ar grupėms, kredito įstaigos atsižvelgia į
šiuos rizikos veiksnius: Įsipareigojančiojo
asmens ypatybės; a) sandorio
rizikos ypatybės, įskaitant produkto arba užtikrinimo priemonės
tipus arba abu šiuos dalykus. Kredito įstaigos aiškiai nurodo atvejus, kai
kelioms pozicijoms naudojama ta pati užtikrinimo priemonė; b) prasižengimai,
nebent kredito įstaiga įrodo kompetentingoms institucijoms, kad
prasižengimas nėra reikšmingas rizikos veiksnys pozicijai. c) Priskyrimas
rangams ar grupėms 18. Kredito
įstaiga nustato specialius apibrėžimus, procesus ir kriterijus,
kuriais remiantis pozicijos priskiriamos reitingų sistemos rangams ar
grupėms. a) rango ar
grupės apibrėžimai yra pakankamai išsamūs, kad už reitingų
priskyrimą atsakingi asmenys galėtų ta pačia rizika
pasižyminčius įsipareigojančiuosius asmenis arba priemones
nuosekliai priskirti tam pačiam rangui arba grupei. Nuoseklumo principo
laikomasi verslo linijų, departamentų ir geografinių
vietovių lygyje; b) reitingų
proceso dokumentavimas trečiosioms šalims leidžia suprasti pozicijų
priskyrimą rangams arba grupėms, atkartoti priskyrimą rangams ar
grupėms bei įvertinti priskyrimo rangui arba grupei tinkamumą; c) kriterijai
taip pat yra nuosekliai suderinti su kredito įstaigos vidaus skolinimo
standartais ir jos politika problematiškų įsipareigojančiųjų
asmenų ir priemonių atžvilgiu. 19. Priskirdama
įsipareigojančiuosius asmenis arba priemones rangams ar grupėms,
kredito įstaiga atsižvelgia į visą susijusią
informaciją. Informacija atitinka dabartinę padėtį ir
kredito įstaigai leidžia prognozuoti būsimą pozicijos
situaciją. Kuo mažiau informacijos turi kredito įstaiga, tuo konservatyvesnis
jos atliekamas įsipareigojančiųjų asmenų arba
priemonių priskyrimas rangams ar grupėms. Jei kredito įstaiga
išorės reitingu remiasi kaip pagrindiniu vidaus reitingų priskyrimo
veiksniu, kredito įstaiga užtikrina, kad ji atsižvelgia į kitą tinkamą
informaciją. 1.2. Pozicijų
priskyrimas 1.2.1. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 20. Kaip
kredito patvirtinimo proceso dalis, kiekvienas įsipareigojantysis asmuo
priskiriamas įsipareigojančiojo asmens rangui. 21. Kredito
įstaigoms, kurioms leidžiama naudoti savus LGD ar konvertavimo veiksnių
įverčius, kiekviena pozicija taip pat priskiriama priemonės
rangui, kaip kredito patvirtinimo proceso dalis. 22. Kredito
įstaigos, taikančios 1 dalies 5 punkte aprašytus rizikos
koeficientų priskyrimo specializuoto skolinimo pozicijoms metodus,
kiekvieną šių pozicijų priskiria rangui pagal 13 punktą. 23. Kiekvienas
atskiras juridinis asmuo, dėl kurio kredito įstaiga patiria
riziką, reitinguojamas atskirai. Kredito įstaiga įrodo
kompetentingoms institucijoms, kad ji yra parengusi priimtiną
individualių įsipareigojančiojo asmens klientų ir
susijusių klientų grupių traktavimo politiką. 24. Atskiros
įsipareigojančiojo asmens pozicijos priskiriamos tam pačiam įsipareigojančiojo
asmens rangui neatsižvelgiant į kiekvieno konkretaus sandorio pobūdžio
skirtumus. Numatytos tokios išimtys, kai to pačio
įsipareigojančiojo asmens skirtingoms pozicijoms leidžiamas suteikti
kelis rangus: a) šalies
perleidimo rizika, kuri priklauso nuo to, ar pozicijos išreikštos vietos ar
užsienio valiuta; b) kai susijusių
garantijų traktavimas gali atsispindėti pakoreguotame priskyrime įsipareigojančiojo
asmens rangui. 1.2.2. Mažmeninės
pozicijos 25. Kiekviena
pozicija priskiriama rangui ar grupei kaip kredito patvirtinimo proceso dalis. 1.2.3. Priešingo
sprendimo priėmimas įsiterpus į automatizuotą procesą 26. Atlikdamos
priskyrimus rangui ar grupei, kredito įstaigos dokumentuoja situacijas,
kada žmogaus sprendimas gali būti viršesnis už priskyrimo proceso įvesties
duomenis ar rezultatus, bei nurodo asmenis, atsakingus už tokių
viršesnių sprendimų priėmimą. Kredito įstaigos dokumentuoja
tokius viršesnius sprendimus ir nurodo atsakingus asmenis. Kredito
įstaigos analizuoja pozicijų, kurių priskyrimui buvo taikyti
viršesni sprendimai, situaciją. Ši analizė apima pozicijų,
dėl kurių reitingų tam tikras asmuo priėmė
viršesnį sprendimą, situacijos įvertinimą, nurodant visus
atsakingus asmenis. 1.3. Priskyrimo
proceso vientisumas 1.3.1. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 27. Nepriklausoma
šalis, kuri tiesiogiai neturi jokios naudos iš sprendimų pratęsti ar
suteikti kreditą, užbaigia ir patvirtina priskyrimus ir reguliariai juos
peržiūri. 28. Bent
kartą per metus kredito įstaigos atnaujina priskyrimus. Didele rizika
pasižymintys įsipareigojantieji asmenys ir problematiškos pozicijos
peržiūrimi dažniau. Kredito įstaigos pradeda naują priskyrimo
procesą, jei paaiškėja reikšmingos informacijos apie įsipareigojantįjį
asmenį arba poziciją. 29. Kredito
įstaiga taiko veiksmingą procesą, kuriuo gauna ir atnaujina
susijusią informaciją apie įsipareigojančiojo asmens
ypatybes, kurios turi įtakos įsipareigojimų neįvykdymo
tikimybėms (PD), ir sandorio ypatybes, kurios turi įtakos LGD ir konvertavimo
veiksniams. 1.3.2. Mažmeninės
pozicijos 30. Kredito
įstaiga bent kartą per metus atnaujina įsipareigojančiojo
asmens ir priemonių priskyrimus arba peržiūri kiekvienos nustatytos
rizikos grupės nuostolio ypatybes bei prasižengimo statusą, kai tai
taikytina. Kredito įstaiga taip pat bent kartą per metus
peržiūri kiekvienos grupės atskirų pozicijų
reprezentatyvios imties padėtį, siekdama užtikrinti, kad pozicijos
tebėra priskirtos teisingai grupei. 1.4. Modelių
taikymas 31. Jei
kredito įstaiga taiko statistinius modelius ar kitus mechaninius modelius,
kuriais remdamasi pozicijas priskiria įsipareigojančiųjų
asmenų ar priemonių rangams ar grupėms, tai: a) kredito
įstaiga įrodo kompetentingoms institucijoms, kad modelis pasižymi
geru prognozavimo laipsniu ir kad taikant tokį modelį kapitalo
reikalavimai nėra iškraipomi. Įvesties kintamieji sudaro
pagrįstą ir veiksmingą prognozės pagrindą. Modelis
neturi reikšmingų nuokrypių; b) kredito
įstaiga yra numačiusi į modelį įvedamų
duomenų patikrinimo procesą, kuris apima duomenų tikslumo,
išsamumo ir tinkamumo įvertinimą; c) kredito
įstaiga įrodo, kad modelio kūrimui naudojami duomenys yra
reprezentatyvūs kredito įstaigos faktinių įsipareigojančiųjų
asmenų ar pozicijų populiacijos duomenys; d) kredito
įstaiga yra numačiusi reguliarų modelio pripažinimo
galiojančiu ciklą, kurį sudaro modelio veiklos ir stabilumo
stebėsena, modelio specifikacijų peržiūra ir modelio
rezultatų patikrinimas lyginant juos su jo pasekmėmis; e) peržiūrėdama
modeliu pagrįstus priskyrimus ir siekdama užtikrinti, kad modeliai
būtų tinkamai taikomi, kredito įstaiga statistinį
modelį papildo žmonių sprendimais, jo veiklą taip pat
prižiūri žmogus. Peržiūros procedūromis siekiama aptikti su
modelio trūkumais siejamas klaidas ir sumažinti jų skaičių.
Žmogaus sprendimas atsižvelgia į visą svarbią informaciją,
į kurią neatsižvelgia modelis. Kredito įstaiga dokumentuoja,
kaip derinami žmogaus sprendimai ir modelio rezultatai. 1.5. Reitingų
sistemų dokumentavimas 32. Kredito
įstaigos dokumentuoja savo reitingų sistemų sandaros ir veiklos
elementus. Šie dokumentai įrodo atitiktį minimaliems reikalavimams,
nurodytiems šioje dalyje, ir apima tokias temas, kaip antai portfelio
diferencijavimas, reitingų kriterijai, įsipareigojančiuosius
asmenis ir pozicijas reitinguojančių šalių atsakomybė,
priskyrimo peržiūrų dažnumas, reitingų nustatymo proceso valdymo
priežiūra. 33. Kredito
įstaiga dokumentuoja savo reitingų kriterijų pasirinkimo
pagrindą ir pateikia jį pagrindžiančią analizę.
Kredito įstaiga dokumentais pagrindžia visus pagrindinius pokyčius
rizikos reitingų suteikimo procese, o tokie dokumentai sudaro
galimybę identifikuoti pokyčius, atliktus rizikos reitingų
suteikimo procese nuo paskutiniosios kompetentingų institucijų
atliktos peržiūros. Reitingų priskyrimo organizavimas, įskaitant
reitingų priskyrimo procesą ir vidaus kontrolės
struktūrą, taip pat aprašomi dokumentais. 34. Kredito
įstaigos dokumentuoja specifinius savo vidaus vartojimo
įsipareigojimų neįvykdymo ir nuostolio apibrėžimus ir
parodo, kad jie yra suderinami su šioje direktyvoje vartojamais
apibrėžimais. 35. Jei
reitingų procese kredito įstaiga taiko statistinius metodus, ji aprašo
savo metodikas. Tokia aprašomoji medžiaga: a) išsamiai
pateikia teorijos, prielaidų ir (arba) matematinio ir empirinio
įverčių priskyrimo rangams, individualiems įsipareigojantiesiems
asmenims, pozicijoms arba grupėms ir duomenų šaltinio(-ių),
naudojamų modeliui įvertinti, pagrindą; b) nustato
tikslų statistinį procesą (įskaitant nereglamentuoto laiko
ir imčiai nepriskiriamos veiklos patikrinimus) modelio pripažinimui
galiojančiu; c) nurodo
aplinkybes, kuriomis modelis neveikia efektyviai. 36. Iš
trečiųjų šalių tiekėjų gautų modelių,
kurie – kaip teigiama – yra parengti taikant patentuotas technologijas,
taikymas neatleidžia nuo atitinkamų dokumentų parengimo ar nuo bet
kurių kitų reitingų sistemoms galiojančių
reikalavimų taikymo. Kredito įstaigos pareiga – įrodyti
kompetentingoms institucijoms, kad laikomasi visų reikalavimų. 1.6. Duomenų
tvarkymas 37. Kredito
įstaigos renka ir kaupia duomenis, susijusius su įvairiais jų
vidaus reitingų aspektais, 145–149 straipsniuose nustatyta tvarka. 1.6.1. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 38. Kredito
įstaigos renka ir kaupia: a) įsipareigojančiųjų
asmenų ir pripažintų garantų užbaigtas reitingų bylas, b) reitingų
priskyrimo datas, c) pagrindinius
duomenis ir metodikas, kuriais remiamasi nustatant reitingą, d) už
reitingų priskyrimą atsakingų asmenų duomenis, e) įsipareigojimų
neįvykdžiusių įsipareigojančiųjų asmenų ar
pozicijų tapatybės duomenis, f) duomenis
apie tokio įsipareigojimų neįvykdymo datas ir aplinkybes, g) duomenis
apie įsipareigojimų neįvykdymo tikimybes (PD) ir realizuotus
įsipareigojimų neįvykdymo lygius, susijusius su reitingų rangais
ir reitingų perkėlimu, h) kredito
įstaigos, kurios netaiko savų LGD ir (arba) konvertavimo veiksnių
įverčių, renka ir kaupia duomenis apie realizuotų LGD
palyginimus su 2 dalies 8 punkte nurodytomis vertėmis ir apie
realizuotų konvertavimo veiksnių palyginimus su 3 dalies 11 punkte
nurodytomis vertėmis. 39. Kredito
įstaigos, kurios taiko savus LGD ir (arba) konvertavimo veiksnių
įverčius, renka ir kaupia tokius duomenis: a) užbaigtas
duomenų apie priemonių reitingus ir LGD bei konvertavimo veiksnių
įverčius, susijusius su kiekviena reitingų skale, bylas, b) reitingų
priskyrimo ir įverčių nustatymo datas, c) pagrindinius
duomenis ir metodikas, kuriais remiamasi nustatant priemonės reitingą
ir LGD bei konvertavimo veiksnių įverčius, d) priemonės
reitingą priskyrusio asmens ir LGD bei konvertavimo veiksnių
įverčius pateikusio asmens duomenis, e) duomenis
apie įvertintus ir realizuotus LGD ir konvertavimo veiksnius, susijusius
su kiekviena įsipareigojimų nevykdančia pozicija, f) duomenis
apie pozicijos LGD prieš garantijos (arba) kredito išvestinės
priemonės įtakos įvertinimą ir po tokio įvertinimo
toms kredito įstaigoms, kurios per LGD parodo garantijų ar kredito
išvestinių priemonių kredito rizikos mažinimo įtaką, g) duomenis
apie nuostolio komponentus kiekvienai įsipareigojimų
nevykdančiai pozicijai. 1.6.2. Mažmeninės
pozicijos 40. Kredito
įstaigos renka ir kaupia: a) duomenis,
naudojamus pozicijų priskyrimo rangams ar grupėms, procese, b) duomenis
apie įsipareigojimų neįvykdymo tikimybių (PD), LGD ir konvertavimo
veiksnių, susijusių su pozicijų rangais ar grupėmis,
įverčius, c) įsipareigojimų
neįvykdžiusių įsipareigojančiųjų asmenų ar
pozicijų tapatybės duomenis, d) įsipareigojimų
neįvykdžiusių pozicijų atvejais – duomenis apie rangus arba
grupes, kurioms pozicijos buvo priskirtos metais iki įsipareigojimų
neįvykdymo, ir realizuotus LGD bei konvertavimo veiksnių rezultatus, e) kriterijus
atitinkančioms atnaujinamoms mažmeninėms pozicijoms – duomenis apie
nuostolio ir pelno lygius. 1.7. Testavimas
nepalankiausiomis sąlygomis vertinant kapitalo pakankamumą 41. Kredito
įstaigoje parengti patikimi testavimo nepalankiausiomis sąlygomis
procesai, taikytini vertinant jos kapitalo pakankamumą. Testavimas
nepalankiausiomis sąlygomis apima galimų įvykių ar
būsimų ekonominių sąlygų pokyčių,
galinčių daryti nepalankią įtaką kredito įstaigos
pozicijoms, nustatymą ir kredito įstaigos sugebėjimo susidoroti
su tokiais pokyčiais įvertinimą. 42. Kredito
įstaiga reguliariai atlieka kredito rizikos testavimą nepalankiausiomis
sąlygomis, siekdama įvertinti tam tikrų konkrečių
sąlygų poveikį jos bendriesiems kapitalo reikalavimams kredito
rizikai. Taikytiną testavimo tipą pasirenka kredito įstaiga,
atsižvelgdama į priežiūrinį tikrinimą. Taikytinas
testavimas turi būti prasmingas ir pagrįstai konservatyvus,
atsižvelgiantis bent jau į nedidelio nuosmukio scenarijų
poveikį. Kredito įstaiga įvertina savo reitingų
perkėlimą pagal testavimo nepalankiausiomis sąlygomis
scenarijus. Į nepalankiausias sąlygas atsižvelgiantys portfeliai apima
didžiąją visų kredito įstaigos pozicijų dalį. 2. Kiekybinis
rizikos vertinimas 43. Nustatydamos
rizikos parametrus, sietinus su reitingų rangais ar grupėmis, kredito
įstaigos taiko šiuos reikalavimus: 2.1. Įsipareigojimų
neįvykdymo apibrėžimas 44. Kalbant
apie konkretų įsipareigojantįjį asmenį, laikoma, kad
yra „įsipareigojimų neįvykdymas", jei įvyko vienas
arba abu iš šių dviejų įvykių: a) kredito
įstaiga mano, kad tikėtina, jog įsipareigojantysis asmuo
galutinai neįvykdys savo kreditinių įsipareigojimų kredito
įstaigai, patronuojančiai įmonei ar bet kuriai iš jos dukterinių
įmonių, jeigu kredito įstaiga nesiims atgręžtinių
veiksmų, kaip antai vertybinių popierių realizavimas (jei
tokių yra); b) įsipareigojantysis
asmuo daugiau kaip 90 dienų vėluoja įvykdyti bet kurį
reikšmingą įsipareigojimą kredito įstaigai, patronuojančiai
įmonei ar bet kuriai iš jos dukterinių įmonių. Vėlavimo dienos
pradedamos skaičiuoti, kai įsipareigojantysis asmuo pažeidė
nurodytą ribą, kai jam buvo nurodyta mažesnė už šiuo metu
neapmokėtas sumas riba arba jei jis be įgaliojimo pasinaudojo
kreditu. Nurodyta riba – tai
riba, apie kurią buvo pranešta įsipareigojančiajam asmeniui. Mažmeninėms
pozicijoms ir valstybinio sektoriaus subjektų pozicijoms kompetentingos
institucijos nustato tam tikrą vėlavimo dienų skaičių,
kaip nurodyta 48 punkte. Įmonių
pozicijoms kompetentingos institucijos gali nustatyti tam tikrą
vėlavimo dienų skaičių, kaip nurodyta 154 straipsnio 4
punkte. Mažmeninių
pozicijų atveju kompetentingos institucijos šį apibrėžimą
gali taikyti priemonių lygmenyje. 45. Elementai,
laikytini tikėtinumo neįvykdyti įsipareigojimų
(mokėti) požymiais, yra tokie: a) kredito
įstaiga kreditiniam įsipareigojimui suteikia nesukaupto statusą; b) kredito
įstaiga atlieka vertės koregavimus dėl reikšmingo pastebėto
kredito kokybės pablogėjimo po to, kai kredito įstaiga
prisiėmė šią poziciją; c) kredito
įstaiga parduoda kreditinį įsipareigojimą patirdama
reikšmingą su kreditu susijusį ekonominį nuostolį; d) kredito
įstaiga pritaria būtinam kreditinio įsipareigojimo
restruktūrizavimui, kai tikėtina, kad finansinis įsipareigojimas
sumažės dėl reikšmingo pagrindinės skolos sumos,
palūkanų arba (kur taikytina) įmokų dovanojimo ar
atidėjimo. Akcijų pozicijų, vertinamų pagal PD/LGD
metodą, atveju tai apima ir būtiną pačių akcijų
restruktūrizavimą; e) kredito
įstaiga prašo skelbti įsipareigojantįjį asmenį nemokiu
ar reikalauja panašaus jo statuso ryšium su įsipareigojančiojo asmens
kreditiniu įsipareigojimu kredito įstaigai, patronuojančiai
įmonei ar bet kuriai iš jos dukterinių įmonių; f) įsipareigojantysis
asmuo prašė arba jam buvo suteiktas bankrutuojančio asmens statusas
ar panaši apsauga, kad jis galėtų išvengti arba atidėti
kreditinio įsipareigojimo grąžinimą kredito įstaigai, patronuojančiai
įmonei ar bet kuriai iš jos dukterinių įmonių. 46. Kredito
įstaigos, naudojančius išorės duomenis, kurie neatitinka
įsipareigojimų neįvykdymo apibrėžimo, kompetentingoms
institucijoms įrodo, kad buvo atlikti reikiami koregavimai, siekiant
bendrosios atitikties įsipareigojimų neįvykdymo
apibrėžimui. 47. Jei
kredito įstaiga mano, kad pozicija, kurios atžvilgiu praeityje yra
buvę įsipareigojimų neįvykdymo atvejų, nebėra
įsipareigojimų neįvykdymo priežastimi, kredito įstaiga įsipareigojantįjį
asmenį arba priemonę reitinguoja taip, kaip ji reitinguotų
poziciją, kurios atžvilgiu nėra buvę įsipareigojimų
neįvykdymo atvejų. Jei vėliau įsipareigojimų
neįvykdymo apibrėžimas būtų taikytinas, būtų
laikoma, kad įvyko kitas įsipareigojimų neįvykdymo atvejis.
48. Mažmeninėms
pozicijoms ir valstybinio sektoriaus subjektų pozicijoms kiekvienos
valstybės narės kompetentingos institucijos tokių sandorio
šalių, esančių tos valstybės narės teritorijoje,
pozicijoms nustato tikslų vėlavimo dienų skaičių,
kurio, remiantis 44 punkte pateiktu įsipareigojimų neįvykdymo
apibrėžimu, laikosi visos jos jurisdikcijoje esančios kredito
įstaigos. Konkretus dienų skaičius patenka į 90–180
dienų intervalą ir gali skirtis atsižvelgiant į produktų
tipus. Tokių sandorio šalių, esančių kitų valstybių
narių teritorijose, pozicijoms kompetentingos institucijos nustato
vėlavimo dienų skaičių, kuris neviršija atitinkamos
valstybės narės kompetentingos institucijos nustatyto skaičiaus.
2.2. Bendrieji
įverčių nustatymo reikalavimai 49. Kredito
įstaigos savi rizikos parametrų PD, LGD, konvertavimo veiksnio ir
tikėtino nuostolio (EL) įverčiai atsižvelgia į visus
reikiamus duomenis, informaciją ir metodus. Įverčiai nustatomi
remiantis ankstesnių laikotarpių patirtimi ir empiriniais
įrodymais ir nėra grindžiami vien tik subjektyvių nuomonių
vertinimais. Įverčiai yra tikėtini ir intuityvūs bei
pagrįsti reikšmingais atitinkamų rizikos parametrų lemiamais
veiksniais. Kuo mažiau duomenų turi kredito įstaiga, tuo konservatyviau
ji nustato įverčius. 50. Kredito
įstaiga gali pateikti savo nuostolių patirties analizę pagal
įsipareigojimų neįvykdymo dažnį, LGD, konvertavimo veiksnius
arba nuostolius, kai taikomi EL įverčiai, ir pagal veiksnius, kuriuos
ji laiko atitinkamų rizikos parametrų lemiamais veiksniais. Kredito
įstaiga įrodo, kad jos įverčiai yra ilgalaikės
patirties reprezentatyvūs rezultatai. 51. Atsižvelgiama
į bet kuriuos skolinimo praktikos ar pastangų susigrąžinti sumas
proceso pokyčius per 66, 71, 81, 85, 92 ir 94 punktuose nurodytus
stebėjimo laikotarpius. Kredito įstaigos įverčiai
atsižvelgia į techninės pažangos, naujų duomenų ir kitos
informacijos, kai tik jie pasidaro prieinami, poveikį. Kredito
įstaigos peržiūri savo įverčius, kai paaiškėja naujos
informacijos, tačiau ne rečiau kaip kartą per metus. 52. Pozicijų,
kuriomis remiamasi atrenkant įverčiams naudojamus duomenis,
grupė, skolinimo standartai, naudoti duomenų sukūrimo metu, ir
kitos atitinkamos ypatybės palyginamos su atitinkamomis kredito
įstaigos pozicijų ir standartų ypatybėmis. Kredito
įstaiga taip pat įrodo, kad ekonomikos ir rinkos sąlygos,
kuriomis grindžiami duomenys, atitinka esamas ir numatomas sąlygas.
Pozicijų skaičiaus imtyje ir duomenų laikotarpio, naudojamo
kiekybiniam vertinimui, pakanka, kad kredito įstaiga galėtų
būti įsitikinusi savo įverčių tikslumu ir tvirtumu. 53. Įsigytoms
gautinoms sumoms įverčiai atsižvelgia į visą reikiamą,
įsigyjančiai kredito įstaigai prieinamą informaciją
apie bazinių gautinų sumų kokybę, įskaitant
pirkėjo, įsigyjančios kredito įstaigos arba išorės
šaltinių pateiktus duomenis apie panašias grupes. Įsigyjančioji
kredito įstaiga įvertina visus iš pirkėjo gautus duomenis,
kuriais ji remiasi. 54. Kredito
įstaiga prie savo įverčių prideda konservatyvumo
atsargą, kuri siejama su tikėtinu vertinimo klaidų intervalu.
Kai metodai ir duomenys yra nepakankamai patenkinami, o tikėtinas
klaidų intervalas yra didesnis, konservatyvumo atsarga yra didesnė. 55. Jei
kredito įstaigos rizikos koeficientams apskaičiuoti ir vidaus
tikslams taiko skirtingus įverčius, tai dokumentuojama, o tokio
sprendimo pagrįstumas įrodomas kompetentingai institucijai. 56. Jei
kredito įstaigos kompetentingoms institucijoms gali įrodyti, kad iki
šios direktyvos įgyvendinimo dienos surinktiems duomenims buvo atlikti
tinkami koregavimai siekiant bendro atitikimo įsipareigojimų
neįvykdymo arba nuostolio apibrėžimams, kompetentingos institucijos
gali suteikti kredito įstaigoms šiek tiek lankstumo taikant duomenims
reikalaujamus standartus. 57. Jei
kredito įstaiga taiko kelių kredito įstaigų bendrus
duomenis, ji įrodo, kad: a) kitų
kredito įstaigų taikomos bendros reitingų sistemos ir kriterijai
yra panašūs su jos reitingų sistemomis ir kriterijais; b) bendri
duomenys yra reprezentatyvūs portfelio, kuriam jie naudojami, duomenys; c) kredito
įstaiga tam tikrą laikotarpį nuosekliai naudoja bendrus duomenis
savo nuolatiniams įverčiams nustatyti. 58. Jei
kredito įstaiga naudoja duomenis, kurie yra bendri kelioms kredito
įstaigoms, ji atsako už savo reitingų sistemų vientisumą.
Kredito įstaiga įrodo kompetentingoms institucijoms, kad ji turi
pakankamai savų išteklių, išmanančių jos reitingų
sistemas, įskaitant veiksmingus gebėjimus stebėti reitingų
procesą ir atlikti jo auditą. 2.2.1. PD
vertinimui būdingi reikalavimai Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 59. Kredito
įstaigos vertina PD pagal įsipareigojančiojo asmens rangą
pagal ilgalaikius metinių įsipareigojimų neįvykdymo
lygių vidurkius. 60. Įgytoms
įmonių gautinoms sumoms kredito įstaigos gali nustatyti EL
įverčius pagal įsipareigojančiojo asmens rangą pagal
ilgalaikius metinių realizuoto įsipareigojimų neįvykdymo
lygių vidurkius. 61. Jei
įgytoms įmonių gautinoms sumoms ilgalaikius PD ir LGD
įverčius kredito įstaiga nustato iš EL įverčio ir
atitinkamai PD arba LGD įverčio, bendrųjų nuostolių
vertinimo procesas atitinka bendruosius šioje dalyje išdėstytus PD ir LGD
vertinimo standartus, o rezultatas atitinka LGD koncepciją, kaip aprašyta
73 punkte. 62. Kredito
įstaigos PD įverčių nustatymo metodus taiko tik kartu su
juos pagrindžiančia analize. Kredito įstaigos pripažįsta
subjektyvių nuomonių svarbą derinant metodų rezultatus ir
atliekant koregavimus dėl metodų ir informacijos apribojimų. 63. Jei
PD įverčiams nustatyti kredito įstaiga naudoja duomenis apie savo
patirtį įsipareigojimų neįvykdymo srityje, savo
analizėje ji įrodo, kad įverčiai atitinka apdraudimo nuo
rizikos standartus ir atspindi bet kuriuos skirtumus tarp duomenis
sukūrusios reitingų sistemos ir dabartinės reitingų
sistemos. Jei pasikeitė apdraudimo nuo rizikos standartai arba
reitingų sistemos, savo PD įvertyje kredito įstaiga prideda
didesnę konservatyvumo atsargą. 64. Jei
kredito įstaiga sieja arba priskiria savo vidaus rangus pagal IKVI arba
panašių organizacijų taikomą skalę ir po to pagal išorės
organizacijos rangus nustatytą įsipareigojimų neįvykdymo
lygį taiko kredito įstaigos rangams, tokie priskyrimai grindžiami
vidaus reitingų kriterijų palyginimu su išorės organizacijos
taikomais kriterijais bei bet kurių bendrų įsipareigojančiųjų
asmenų vidaus ir išorės reitingų palyginimu. Vertinimų
priskyrimo metode ar jį pagrindžiančiuose duomenyse vengiama
nuokrypių ar nesuderinamumų. Išorinės organizacijos kriterijai,
kuriais grindžiami kiekybiniam vertinimui naudojami duomenys, orientuoti tik
į įsipareigojimų neįvykdymo riziką ir neatspindi
sandorio ypatybių. Kredito įstaigos analizė apima taikomą
įsipareigojimų neįvykdymo apibrėžimą, vadovaujantis
44–48 punkto reikalavimais. Kredito įstaiga dokumentuoja vertinimų
priskyrimo pagrindą. 65. Kiek
kredito įstaiga taiko statistinius įsipareigojimų
neįvykdymo prognozavimo modelius, jai leidžiama nustatyti PD
įverčius kaip paprastą įsipareigojimų neįvykdymo
tikimybių įverčių vidurkį tam tikro rango
individualiems įsipareigojantiesiems asmenims. Kredito įstaigos
įsipareigojimų neįvykdymo tikimybių modelių taikymas
šiam tikslui atitinka 31 punkte nurodytus standartus. 66. Neatsižvelgiant
į tai, ar savo PD įverčiams nustatyti kredito įstaiga taiko
išorinius, vidinius, bendrų duomenų šaltinius arba visų šių
trijų šaltinių derinį, naudojamas stebėjimo laikotarpis,
kurį stebimi duomenys, bent vienam šaltiniui yra bent penkeri metai. Jei
turimas stebėjimo laikotarpis kuriam nors šaltiniui yra ilgesnis ir jei
šie duomenys tinkami, naudojamas tas ilgesnis laikotarpis. Šis punktas taip pat
taikomas PD/LGD metodui akcijoms. Mažmeninės
pozicijos 67. Kredito
įstaigos vertina PD pagal įsipareigojančiojo asmens rangą
arba grupę pagal ilgalaikius metinių įsipareigojimų
neįvykdymo lygių vidurkius. 68. Neatsižvelgiant
į 67 punktą, PD įverčiai taip pat gali būti nustatomi
pagal realizuotus nuostolius ir atitinkamus LGD įverčius. 69. Kredito
įstaigos vidaus duomenis, naudojamus pozicijas priskiriant rangams arba
grupėms, laiko pagrindiniu informacijos šaltiniu nuostolių ypatybėms
vertinti. Kredito įstaigoms kiekybiniam vertinimui leidžiama taikyti
išorės duomenis (įskaitant bendrus duomenis) arba statistinius
modelius, jei galima įrodyti tvirtą ryšį tarp: a) kredito
įstaigos pozicijų priskyrimo rangams ar grupėms proceso ir išorės
duomenų šaltinių taikomo proceso; b) kredito
įstaigos vidaus rizikos profilio ir išorės duomenų sandaros. Įsigytoms
gautinoms sumoms kredito įstaigos gali taikyti išorės ir vidaus referentinius
duomenis. Kredito įstaigos remiasi visais tinkamais duomenimis kaip
palyginimo dydžiais. 70. Jei
mažmeninėms pozicijoms ilgalaikius PD ir LGD įverčius kredito
įstaiga nustato iš bendrųjų nuostolių įverčio ir
atitinkamai PD arba LGD įverčio, bendrųjų nuostolių
vertinimo procesas atitinka bendruosius šioje dalyje išdėstytus PD ir LGD
vertinimo standartus, o rezultatas atitinka LGD koncepciją, kaip aprašyta
73 punkte. 71. Neatsižvelgiant
į tai, ar savo nuostolių charakteristikų įverčiams
nustatyti kredito įstaiga taiko išorinius, vidinius, bendrų
duomenų šaltinius arba visus šių trijų šaltinių
derinį, naudojamas stebėjimo laikotarpis, kurį stebimi duomenys,
bent vienam šaltiniui yra bent penkeri metai. Jei turimas stebėjimo
laikotarpis kuriam nors šaltiniui yra ilgesnis ir jei šie duomenys tinkami,
naudojamas tas ilgesnis laikotarpis. Kredito įstaiga neturi teikti
vienodos svarbos ankstesnių laikotarpių duomenims, jei ji gali
įtikinti kompetentingą instituciją, kad naujesni duomenys padeda
geriau prognozuoti nuostolių lygius. 72. Kredito
įstaigos nustato ir analizuoja tikėtinus rizikos parametrų
pokyčius per visą kredito pozicijų laikotarpį (sezoninis
poveikis). 2.2.2. Saviems
LGD įverčiams būdingi reikalavimai 73. Kredito
įstaigos vertina LGD pagal priemonės rangą arba grupę
remdamosi realizuotų LGD vidurkiu pagal priemonės rangą arba
grupę atsižvelgiant į visus duomenų šaltiniuose nurodytus
pastebėtus įsipareigojimų neįvykdymo atvejus
(įsipareigojimų neįvykdymo svertinis vidurkis). 74. Kredito
įstaigos taiko LGD įverčius, kurie tinka ekonominio nuosmukio
atveju, jei jie yra konservatyvesni už ilgalaikį vidurkį. Kai
tikėtina, kad reitingų sistema leis nustatyti laike nekintančius
realizuotus LGD pagal rangą arba grupę, kredito įstaigos atlieka
koregavimus savo rizikos parametrų įverčiams pagal rangą
arba grupę, siekdamos apriboti pagrindinę ekonominio nuosmukio
įtaką. 75. Kredito
įstaiga atsižvelgia į bet kurios įsipareigojančiojo asmens
rizikos priklausomybės nuo užtikrinimo priemonės arba jos
teikėjo laipsnį. Reikšmingo priklausomybės laipsnio atvejai
sprendžiami konservatyviu būdu. 76. Kredito
įstaigai vertinant LGD, bazinės pozicijos ir jos užtikrinimo
priemonės valiutų nesutapimai traktuojami konservatyviu būdu. 77. Jei,
nustatant LGD įverčius, atsižvelgiama į užtikrinimo
priemonės egzistavimą, tie įverčiai atitinkamai nėra
grindžiami vien tik užtikrinimo priemonės įvertinta rinkos verte.
Nustatant LGD įverčius, atsižvelgiama į galimą kredito
įstaigų nesugebėjimą operatyviai perimti užtikrinimo
priemonių kontrolę ir jas likviduoti. 78. Jei
kredito įstaiga neatitinka minimalių užtikrinimo priemonėms
taikomų reikalavimų, išdėstytų VIII priede, nustatant LGD
įvertį, neatsižvelgiama į bet kurią sumą, kurią
tikimasi atgauti iš tokios užtikrinimo priemonės. 79. Specialiais
pozicijų, kurių atžvilgiu įsipareigojimai jau nevykdomi,
atvejais kredito įstaiga kiekvienai pozicijai taiko savo geriausią
tikėtino nuostolio įvertį, atsižvelgdama į esamas
ekonomikos aplinkybes ir pozicijos statusą. 80. Jei
nesumokėtos vėluojančios įmokos kapitalizuotos kredito
įstaigos pelno (nuostolio) atskaitoje, jos pridedamos prie kredito
įstaigos pozicijos ir nuostolio įvertinimo. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 81. LGD
įverčiai grindžiami bent vieno šaltinio ne mažiau kaip
septynerių metų duomenimis. Jei turimas stebėjimo laikotarpis
kuriam nors šaltiniui yra ilgesnis ir jei šie duomenys tinkami, naudojamas tas
ilgesnis laikotarpis. Mažmeninės
pozicijos 82. Neatsižvelgiant
į 73 punktą, LGD įverčiai taip pat gali būti nustatomi
pagal realizuotus nuostolius ir atitinkamus PD įverčius. 83. Neatsižvelgiant
į 88 punktą, savo konvertavimo veiksnių arba savo LGD
įverčiuose kredito įstaigos gali atsižvelgti į
būsimą kredito panaudojimą. 84. Įsigytoms
mažmeninėms gautinoms sumoms kredito įstaigos gali taikyti
išorės ir vidaus referentinius duomenis LGD įverčiams nustatyti. 85. LGD
įverčiai grindžiami mažiausiai penkerių metų duomenimis.
Neatsižvelgiant į 73 punktą, kredito įstaiga neturi teikti
vienodos svarbos ankstesnių laikotarpių duomenims, jei ji gali
įtikinti kompetentingą instituciją, kad naujesni duomenys padeda
geriau prognozuoti nuostolių lygius. 2.2.3. Saviems
konvertavimo veiksnių įverčiams būdingi reikalavimai 86. Kredito
įstaigos vertina konvertavimo veiksnius pagal priemonės rangą
arba grupę, remdamosi realizuotų konvertavimo veiksnių vidurkiu
pagal priemonės rangą arba grupę, atsižvelgiant į visus
duomenų šaltiniuose nurodytus pastebėtus įsipareigojimų
neįvykdymo atvejus (įsipareigojimų neįvykdymo svertinis
vidurkis). 87. Kredito
įstaigos taiko konvertavimo veiksnių įverčius, kurie tinka
ekonominio nuosmukio atveju, jei jie yra konservatyvesni už ilgalaikį
vidurkį. Kai tikėtina, kad reitingų sistema leis nustatyti laike
nekintančius realizuotus konvertavimo veiksnius pagal rangą arba
grupę, kredito įstaigos pakoreguoja savo rizikos parametrų
įverčius pagal rangą arba grupę, siekdamos apriboti
pagrindinę ekonominio nuosmukio įtaką. 88. Kredito
įstaigos konvertavimo veiksnių įverčiai atsižvelgia į
galimybę, kad įsipareigojantysis asmuo iki įsipareigojimų
neįvykdymo atvejo ir po jo gali papildomai pasinaudoti kreditu. Nustatant konvertavimo
veiksnio įvertį, numatoma didesnė konservatyvumo atsarga, kai
galima pagrįstai tikėtis stipresnės teigiamos koreliacijos tarp
įsipareigojimų neįvykdymo dažnio ir konvertavimo veiksnio
dydžio. 89. Darydamos
išvadas apie konvertavimo veiksnių įverčius, kredito
įstaigos atsižvelgia į savo konkrečią apskaitos stebėsenos
ir mokėjimo apdorojimo politiką ir strategiją. Kredito
įstaigos taip pat atsižvelgia į savo gebėjimą ir
pasirengimą užkirsti kelią tolesniam kredito panaudojimui dar
nesusidarius mokėjimo neįvykdymo aplinkybėms, kaip, pavyzdžiui,
pažeidus sutarties sąlygas arba kitais techninio pobūdžio
įsipareigojimų neįvykdymo atvejais. 90. Kredito
įstaigos turi tinkamas sistemas ir yra nustačiusios tinkamas
procedūras, skirtas stebėti priemonių sumas, dabartiniu metu
nesumokėtas sumas palyginant jas su įsipareigotomis kredito linijomis
ir negrąžintų sumų pokyčius pagal įsipareigojusiuosius
asmenis ir rangus. Kredito įstaiga gali kasdien stebėti
neapmokėtų sumų likučius. 91. Jei
kredito įstaigos pagal riziką įvertintoms pozicijoms
apskaičiuoti ir vidaus tikslams taiko skirtingus konvertavimo veiksnių
įverčius, tai dokumentuojama, o tokio sprendimo pagrįstumas
įrodomas kompetentingai institucijai. Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos 92. Konvertavimo
veiksnių įverčiai grindžiami bent vieno šaltinio ne mažiau kaip
septynerių metų duomenimis. Jei turimas stebėjimo laikotarpis
kuriam nors šaltiniui yra ilgesnis ir jei šie duomenys tinkami, naudojamas tas
ilgesnis laikotarpis. Mažmeninės
pozicijos 93. Neatsižvelgiant
į 88 punktą, savo konvertavimo veiksnių arba savo LGD
įverčiuose kredito įstaigos gali atsižvelgti į
būsimą kredito panaudojimą. 94. Konvertavimo
veiksnių įverčiai grindžiami mažiausiai penkerių metų
duomenimis. Neatsižvelgiant į 86 punktą, kredito įstaiga neturi
teikti vienodos svarbos ankstesnių laikotarpių duomenims, jei ji gali
įtikinti kompetentingą instituciją, kad naujesni duomenys padeda
geriau prognozuoti panaudojimo lygius. 2.2.4. Minimalūs
reikalavimai, taikomi garantijų ir kredito išvestinių priemonių
poveikio vertinimui Įmonių,
institucijų, centrinės valdžios ir centrinių bankų
pozicijos, kurioms taikomi savi LGD įverčiai, ir mažmeninės
pozicijos 95. 96–103
punktų reikalavimai netaikomi įmonių, institucijų, centrinės
valdžios ir centrinių bankų suteiktoms garantijoms, jei kredito
įstaiga gavo patvirtinimą, kad ji gali taikyti 78–83 straipsnių
taisykles tokių subjektų pozicijoms. Šiuo atveju taikomi 90–93
straipsnių reikalavimai. 96. Mažmeninėms
garantijoms šie reikalavimai taip pat taikomi priskiriant pozicijas rangams ar
grupėms bei nustatant PD įverčius. Reikalavimus
atitinkantys garantai ir garantijos 97. Kredito
įstaigos turi aiškiai suformuluotus kriterijus garantų,
pripažįstamų skaičiuojant pagal riziką įvertintas
pozicijas, tipams nustatyti. 98. Pripažintiems
garantams taikomos tos pačios taisyklės kaip ir įsipareigojantiesiems
asmenims, kaip nurodyta 18–30 punktuose. 99. Garantija
sudaroma raštu, garantas jos negali atšaukti, ji galioja tol, kol galutinai
įvykdomas įsipareigojimas (atsižvelgiant į garantijos sumą
ir pradinį terminą), ir yra teisiškai įvykdoma garanto atžvilgiu
toje jurisdikcijoje, kur garantas turi turto, kurį galima susieti su
sprendimo vykdymu. Garantijos, numatančios sąlygas, pagal kurias
garantas gali nebūti įpareigotas veikti (sąlyginės
garantijos), gali būti pripažįstamos gavus kompetentingų
institucijų patvirtinimą. Kredito įstaigos įrodo, kad
priskyrimo kriterijai tinkamai atsižvelgia į bet kuriuos galimus rizikos
mažinimo poveikio sumažinimus. Koregavimo kriterijai 100. Kredito
įstaiga turi aiškiai suformuluotus rangų, grupių ar LGD
įverčių, o – mažmeninių ir pripažįstamų
įsigytų gautinų sumų atvejais – pozicijų priskyrimo
rangams arba grupėms proceso kriterijus, kurie jai leidžia atsižvelgti
į garantijų poveikį apskaičiuojant pagal riziką
įvertintą turtą. Šie kriterijai atitinka minimalius
reikalavimus, aprašytus 18–30 punktuose. 101. Kriterijai
yra tikėtini ir intuityvūs. Jie atsižvelgia į garanto
galimybę ir pasirengimą veikti pagal garantiją, bet kurių
garanto mokamų įmokų tikėtiną mokėjimo
grafiką, garanto sugebėjimo veikti pagal garantiją laipsnio
ryšį su garanto mokėjimo galimybėmis ir garantui liekančios
likutinės rizikos laipsnį. Kredito
išvestinės priemonės 102. Minimalūs
šioje dalyje išdėstyti reikalavimai garantijoms taip pat taikomi vieno
pavadinimo kredito išvestinėms priemonėms. Esant nesutapimui tarp bazinės
pozicijos ir kredito išvestinės priemonės referentinės pozicijos
arba įsipareigojimo, naudojamo siekiant nustatyti, ar įvyko kredito
įvykis, taikomi VIII priedo 2 dalies 20 punkto reikalavimai.
Mažmeninėms pozicijoms ir reikalavimus atitinkančioms įsigytoms
gautinoms sumoms šis punktas taikomas pozicijų priskyrimo rangams ar
grupėms procesui. 103. Kriterijai
atsižvelgia į kredito išvestinės priemonės išmokėjimo
struktūrą ir konservatyviai įvertina jos poveikį
grąžinimų lygiui ir grafikui. Kredito įstaiga įvertina kitų
likutinės rizikos formų išlikimo laipsnį. 2.2.5. Minimalūs
reikalavimai įsigytoms gautinoms sumoms Teisinis tikrumas 104. Priemonės
struktūra užtikrina, kad visomis iš anksto numatomomis aplinkybėmis
kredito įstaiga yra faktinė visų piniginių pervedimų iš
gautinų sumų savininkė ir kontrolierė. Kai įsipareigojantysis
asmuo moka tiesiai pardavėjui arba valdymo organui, kredito įstaiga
reguliariai tikrina, kad mokėjimai būtų persiunčiami
užbaigti ir laikantis sutartinių terminų. Valdymo organas – tai
subjektas, kuris kasdien valdo įsigytų gautinų grupę arba bazines
kredito pozicijas. Kredito įstaigos turi procedūras,
užtikrinančias, kad gautinų sumų ir piniginių
įplaukų nuosavybė yra apsaugota nuo bankroto situacijų ar
teisinio užginčijimo atvejų, galinčių reikšmingai
atidėti skolintojo galimybę parduoti ar perleisti gautinas sumas arba
sulaikyti piniginių įplaukų kontrolę. Stebėsenos
sistemų veiksmingumas 105. Kredito
įstaiga stebi įsigytų gautinų sumų kokybę ir
pardavėjo bei valdymo organo finansinę padėtį. Būtent: a) kredito
įstaiga vertina koreliaciją tarp įsigytų gautinų
sumų kokybės ir pardavėjo bei valdymo organo finansinės
padėties, taip pat turi vidaus politiką ir procedūras,
numatančias veiksmingas apsaugos priemones, galinčias apsaugoti nuo
tokios nepaprastosios padėties, įskaitant vidaus rizikos
reitingų priskyrimą kiekvienam pardavėjui ar valdymo organui; b) kredito
įstaiga turi aiškią ir veiksmingą politiką ir
procedūras, leidžiančias nustatyti pardavėjo ir valdymo organo
tinkamumą. Kredito įstaiga ar jos atstovas reguliariai atlieka
pardavėjų ir valdymo organų peržiūrą, siekdama
patikrinti pardavėjo ir valdymo organo ataskaitų tikslumą,
aptikti apgaulės atvejus ir veiklos trūkumus bei patikrinti
pardavėjo kredito politikos kokybę ir valdymo organo išieškojimo
politiką ir procedūras. Šių peržiūrų rezultatai
aprašomi dokumentuose; c) kredito
įstaiga vertina įsigytų gautinų sumų grupių
ypatybes, įskaitant viršytus išankstinius mokėjimus, pardavėjo pradelstų
skolų istoriją, blogas skolas ir lengvatas blogų skolų atvejais;
mokėjimo sąlygas ir galimas priešpriešines sąskaitas; d) kredito
įstaiga turi aiškią ir veiksmingą politiką ir
procedūras, leidžiančias stebėti kaupimo pagrindu vieno įsipareigojančiojo
asmens koncentracijas tiek įsigytų gautinų sumų grupių
viduje, tiek tarp grupių; e) kredito
įstaiga užtikrina, kad iš valdymo organo ji gauna laiku parengtas ir
pakankamai išsamias ataskaitas apie gautinų sumų senėjimą
ir sumažėjimą, taip užtikrinant atitiktį kredito įstaigos
tinkamumo kriterijams ir išankstinių mokėjimų formavimo
politikai, kuria reglamentuojamos įsigytos gautinos sumos, ir pateikia
veiksmingas priemones, kuriomis stebimos ir tvirtinamos pardavėjo
pardavimo sąlygos ir sumos sumažėjimas. Sukurtų
sistemų veiksmingumas 106. Kredito
įstaiga turi sistemas ir procedūras, leidžiančias ankstyvame
etape aptikti pardavėjo finansinės padėties ir įsigytų
gautinų sumų kokybės pablogėjimą ir aktyviai
spręsti iškylančias problemas. Kalbant konkrečiai, kredito
įstaiga turi aiškią ir veiksmingą politiką, procedūras
ir informacines sistemas sutarties sąlygų pažeidimas stebėti,
aiškią ir veiksmingą politiką ir procedūras teisiniams
veiksmams pradėti ir problematiškų įsigytų gautinų
sumų klausimams spręsti. Užtikrinimo
priemonės, kredito prieinamumo ir pinigų kontrolės sistemų
veiksmingumas 107. Kredito
įstaiga turi aiškią ir veiksmingą politiką ir
procedūras, reglamentuojančias įsigytų gautinų
sumų, kredito ir pinigų kontrolę. Konkrečiai kalbant,
rašytinė vidaus politika apibrėžia visus gautinų sumų pirkimo
programos reikšmingus elementus, įskaitant išankstinių
mokėjimų normas, reikalavimus atitinkančias užtikrinimo
priemones, reikiamus dokumentus, koncentracijos ribas ir piniginių
įplaukų tvarkymo būdą. Šie elementai tinkamai atsižvelgia
į visus aktualius ir reikšmingus veiksnius, įskaitant pardavėjo
ir valdymo organo finansinę padėtį, rizikos koncentracijas ir
įsigytų gautinų sumų kokybės tendencijas bei
pardavėjo klientų bazę, o vidaus sistemos užtikrina, kad
lėšos išmokamos tik esant konkrečioms jas užtikrinančioms
užtikrinimo priemonėms ir dokumentams. Atitiktis kredito
įstaigos vidaus politikai ir procedūroms 108. Kredito
įstaiga turi veiksmingą vidaus procesą, skirtą vertinti
atitiktį visai vidaus politikai ir visoms procedūroms. Procesas apima
reguliariai atliekamą visų kredito įstaigos gautinų
sumų pirkimo programos kritinių etapų auditą;
patikrinimą, kaip atskiriamos pareigos atliekant – pirma – pardavėjo (valdymo
organo) vertinimą ir įsipareigojančiojo asmens vertinimą ir
– antra – atliekant pardavėjo (valdymo organo) vertinimą ir
pardavėjo (valdymo organo) audito srities vertinimą; taip
netiesioginio aptarnavimo padalinio operacijų įvertinimą,
ypatingą dėmesį kreipiant į darbuotojų
kvalifikaciją, patirtį, darbuotojų skaičių ir jų
veiklą užtikrinančias automatizuotas sistemas. 3. Vidaus
įverčių pripažinimas galiojančiais 109. Kredito
įstaigos turi tvirtas sistemas, leidžiančias pripažinti reitingų
sistemų, procesų ir visų tinkamų rizikos parametrų
tikslumą ir nuoseklumą. Kredito įstaiga įrodo kompetentingoms
institucijoms, kad vidaus pripažinimo procesas leidžia jai nuosekliai ir
prasmingai vertinti vidaus reitingų ir rizikos vertinimo sistemų
veiklą. 110. Kredito
įstaigos reguliariai lygina realizuotų įsipareigojimų
neįvykdymo atvejų lygius su įsipareigojimų neįvykdymo
tikimybių (PD) įverčiais kiekvienam rangui; o, kai
realizuotų įsipareigojimų neįvykdymo lygis nepatenka į
tam rangui tikėtiną intervalą, kredito įstaigos konkrečiai
analizuoja tokio nuokrypio priežastis. Savus LDG ar konvertavimo veiksnių
įverčius naudojančios kredito įstaigos šiems
įverčiams atlieka analogišką analizę. Tokie palyginimai
remiasi ankstesnių laikotarpių duomenimis, apimančiais kuo
ilgesnį laikotarpį. Kredito įstaiga dokumentais aprašo tokiuose
palyginimuose naudotus metodus ir duomenis. Ši analizė ir dokumentai
atnaujinami bent kartą metuose. 111. Kredito
įstaigos taiko kitas kiekybinio pripažinimo priemones ir palyginimus su
atitinkamais išoriniais duomenų šaltiniais. Analizė grindžiama
portfeliui tinkamais, reguliariai atnaujinamais ir atitinkamą
stebėjimo laikotarpį apimančiais duomenimis. Kredito
įstaigų atliekami jų reitingų sistemų veiklos vidaus
vertinimai grindžiami kuo ilgesniu laikotarpiu. 112. Kiekybiniam
pripažinimui naudojami metodai ir duomenys taikomi nuosekliai laikui
bėgant. Vertinimo ir pripažinimo metodų ir duomenų (ir
duomenų šaltinių, ir apimamų laikotarpių) pokyčiai
dokumentuojami. 113. Kredito
įstaigos turi tvirtus vidaus standartus tokioms situacijoms, kai
realizuotų PD, LGD ir konvertavimo veiksnių bei bendrųjų
nuostolių, kai taikomas prognostinis EL, nuokrypiai tampa pakankamai
reikšmingi, kad tenka abejoti įverčių tikrumu. Šie standartai
atsižvelgia į veiklos ciklus ir panašų sisteminio pobūdžio
kintamumą įsipareigojimų neįvykdymo praktikoje. Kai
realizuotos vertės išlieka didesnės už tikėtinas vertes, kredito
įstaigos peržiūri įverčius juos padidindamos, siekdamos
atsižvelgti į savo įsipareigojimų neįvykdymo ir
nuostolių patirtį. 4. Pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas akcijų
pozicijoms pagal vidaus modelių metodą 4.1. Kapitalo
reikalavimas ir kiekybinis rizikos vertinimas 114. Apskaičiuojant
kapitalo reikalavimus, kredito įstaigos atitinka šiuos standartus: a) Galimo nuostolio įvertis yra atsparus nepalankiems rinkos
pokyčiams, susijusiems su kredito įstaigos specifinių
akcijų paketų ilgalaikės rizikos profiliu. Duomenys, kuriais
parodomas pelno paskirstymas, apima ilgiausią imties laikotarpį,
kuriam turima duomenų, prasmingai parodančių kredito
įstaigos specifinių akcijų pozicijų ilgalaikės rizikos
profilį. Naudojamų duomenų pakanka, kad būtų galima
nustatyti konservatyvius, statistiškai patikimus ir tvirtus nuostolių
įverčius, kurie pagrįsti ne vien tik subjektyviais svarstymais ar
nuomonėmis. Kredito įstaigos įrodo kompetentingoms
institucijoms, kad taikomas šokas numato konservatyvų galimų
nuostolių per atitinkamą ilgalaikį rinkos ar veiklos ciklą
įvertį. Siekdama modelių rezultatų, pateikiančių
reikiamą realumo ir konservatyvumo lygį, kredito įstaiga
turimų duomenų empirinę analizę derina su koregavimais,
grindžiamais veiksnių įvairove. Kurdamos vertės pokyčio rizikos (VaR) modelius, kuriais
įvertinami galimi ketvirčio nuostoliai, kredito įstaigos gali
remtis ketvirčio duomenimis arba trumpesnio laikotarpio duomenis
perskaičiuoti į ketvirčio duomenis, taikydamos analitiškai
tinkamą, empiriniais įrodymais pagrįstą metodą ir
pasitelkdamos gerai parengtus ir dokumentuotus procesus bei analizę. Toks metodas konservatyviai ir nuosekliai taikomas laikui bėgant.
Kai turimi duomenys yra ribotos apimties, kredito įstaiga prideda
tinkamą konservatyvumo atsargą. b) Taikomi
modeliai gali tinkamai aprėpti visas reikšmingas rizikos rūšis,
būdingas pelnui iš akcijų, įskaitant kredito įstaigos akcijų
portfelio tiek bendrąją rinkos riziką, tiek specifinę
riziką. Vidaus modeliai tinkamai paaiškina kainų svyravimus
ankstesniais laikotarpiais, aprėpia galimų koncentracijų
sudėties dydį ir pokyčius ir yra atsparūs nepalankiai
rinkos aplinkai. Rizikos pozicijų, kuriomis remiamasi atrenkant
įverčiams naudojamus duomenis, grupė, yra glaudžiai suderinta
arba yra bent jau palyginama su kredito įstaigos akcijų pozicijomis. c) Vidaus
modelis atitinka rizikos profilį ir kredito įstaigos akcijų
portfelio sudėtingumą. Kai kredito įstaiga turi reikšmingų
akcijų paketų, kurių vertės yra nelinijinio pobūdžio,
vidaus modeliai kuriami taip, kad tinkamai aprėptų su tokiomis
priemonėmis siejamą riziką. d) Individualių
pozicijų priskyrimas įgaliotiniams, rinkos rodikliams ir rizikos
veiksniams yra patikimas, intuityvus ir konceptualiai tvirtas. e) Pasitelkdamos
empirinę analizę, kredito įstaigos įrodo rizikos
veiksnių tinkamumą, įskaitant jų galimybę aprėpti
tiek bendrąją, tiek ir specifinę riziką. f) Akcijų
pozicijų pelno nepastovumo įverčiai atsižvelgia į reikiamus
ir turimus duomenis, informaciją ir metodus. Naudojami nepriklausomai
peržiūrėti vidaus duomenys arba iš išorės šaltinių gauti
duomenys (įskaitant grupių duomenis). g) Įstaigoje
parengiama tiksli ir išsami testavimo nepalankiausiomis sąlygomis
programa. 4.2. Rizikos
valdymo procesas ir kontrolės procedūros 115. Kai
dėl vidaus modelių kūrimo ir naudojimo kapitalo reikalavimo
tikslams, kredito įstaigos nustato politiką, procesus ir
kontrolės procedūras, kuriomis siekia užtikrinti modelių ir
modeliavimo proceso vientisumą. Ši politika, procesai ir kontrolės
procedūros apima: a) visišką
vidaus modelio integravimą į kredito įstaigos bendrąsias
valdymo informacijos sistemas ir bankinės knygos akcijų portfelio
valdymą. Vidaus modeliai yra visiškai integruoti į kredito
įstaigos rizikos valdymo infrastruktūrą, jei jie yra taikomi
ypač: nustatant ir vertinant akcijų portfelio situaciją (taip
pat ir pagal riziką pakoreguotą situaciją); paskirstant
ekonominį kapitalą pagal akcijų pozicijas ir vertinant
bendrą kapitalo pakankamumo bei investicijų valdymo procesą; b) žinomas
valdymo sistemas, procedūras ir kontrolės funkcijas,
užtikrinančias visų vidaus modeliavimo proceso elementų
reguliarią ir nepriklausomą peržiūrą, įskaitant
modelių pakeitimų patvirtinimą, kruopštų modelio
įvesties duomenų patikrinimą ir modelio rezultatų
peržiūrą, kaip antai tiesioginį rizikos apskaičiavimų
patikrinimą. Tokių peržiūrų metu vertinamas modelio
įvesties duomenų tikslumas, išsamumas ir tinkamumas ir skiriamas
dėmesys galimų klaidų, susijusių su žinomais
trūkumais, aptikimui ir jų skaičiaus sumažinimui bei dar
nežinomų modelio trūkumų nustatymui. Tokias peržiūras gali
atlikti nepriklausomas vidaus padalinys arba nepriklausoma išorės
trečioji šalis. c) tinkamas
sistemas ir procedūras investicijų riboms ir akcijų rizikos
pozicijoms stebėti; d) už modelio
kūrimą ir taikymą atsakingi padaliniai funkciškai nepriklauso
nuo padalinių, atsakingų už individualių investicijų
valdymą; e) už bet
kurį modeliavimo proceso aspektą atsakingos šalys yra tinkamos
kvalifikacijos. Modeliavimo funkcijai vadovybė skiria pakankamai
reikiamų įgūdžių turinčių ir kompetentingų
išteklių. 4.3. Pripažinimas
ir dokumentavimas 116. Kredito
įstaigos turi patikimą sistemą savo vidaus modelių ir
modeliavimo procesų tikslumui ir nuoseklumui pripažinti. Visi reikšmingi
vidaus modelių ir modeliavimo procesų bei jų pripažinimo
elementai dokumentuojami. 117. Kredito
įstaigos taiko vidaus pripažinimo procesą, kad galėtų
prasmingai ir nuosekliai įvertinti savo vidaus modelių ir procesų
veiklą. 118. Kiekybiniam
pripažinimui naudojami metodai ir duomenys nuosekliai taikomi laikui
bėgant. Vertinimo ir pripažinimo metodų ir duomenų (tiek
duomenų šaltinių, tiek apimamų laikotarpių) pokyčiai
dokumentuojami. 119. Kredito
įstaigos reguliariai lygina faktinį pelną iš akcijų
(apskaičiuotą remiantis realizuotu ir nerealizuotu pelnu bei
nuostoliais) su sumodeliuotais įverčiais. Tokie palyginimai remiasi
ankstesnių laikotarpių duomenimis, apimančiais kuo ilgesnį
laikotarpį. Kredito įstaiga dokumentuoja tokiuose palyginimuose
naudotus metodus ir duomenis. Ši analizė ir dokumentai atnaujinami bent
kartą per metus. 120. Kredito
įstaigos naudojasi kitomis kiekybinio pripažinimo priemonėmis ir
palyginimais su atitinkamais išoriniais duomenų šaltiniais. Analizė
grindžiama portfeliui tinkamais, reguliariai atnaujinamais ir atitinkamą
stebėjimo laikotarpį apimančiais duomenimis. Kredito
įstaigų atliekami jų modelių veiklos vidaus vertinimai
grindžiami kuo ilgesniu laikotarpiu. 121. Kredito
įstaigos turi tvirtus vidaus standartus tokioms situacijoms, kai faktinio
pelno iš akcijų palyginimas su modelių įverčiais
verčia abejoti įverčių arba pačių modelių
pagrįstumu. Šie standartai atsižvelgia į veiklos ciklus ir
panašų sisteminio pobūdžio pelno iš akcijų kintamumą. Visi
koregavimai, vidaus modeliams atlikti reaguojant į modelių
peržiūras, yra dokumentuojami ir atitinka kredito įstaigos
modelių peržiūros standartus. 122. Vidaus
modelis ir modeliavimo procesas dokumentuojami, taip pat aprašant modeliavime dalyvaujančių
šalių atsakomybę ir modelio patvirtinimo bei modelio peržiūros
procesus. 5. Įstaigų
valdymas ir priežiūra 5.1. Įstaigų
valdymas 123. Kredito
įstaigos direktorių valdyba ar jos paskirtas komitetas ir vadovybė
tvirtina visus reikšmingus reitingų suteikimo ir vertinimo procesų
aspektus. Šios šalys turi bendrą supratimą apie kredito įstaigos
reitingų sistemas ir išsamų supratimą apie jos susijusias
vadovybės ataskaitas. 124. Vadovybė
direktorių valdybai arba jos paskirtam komitetui praneša apie bet kuriuos
reikšmingus pokyčius ar žinomos politikos išimtis, kurie gali turėti
reikšmingą poveikį kredito įstaigos reitingų sistemų
veiklai. 125. Vadovybė
gerai išmano reitingų sistemų sandarą ir veiklą. Vadovybė
nenutrūkstamai užtikrina, kad reitingų sistemos tinkamai veikia.
Kredito rizikos kontrolės padaliniai reguliariai informuoja vadovybę
apie reitingų procesų veiklą, tobulintinas sritis ir
pastangų ištaisyti anksčiau nustatytus trūkumus situaciją. 126. Kredito
įstaigos kredito rizikos profilio vidaus reitingais pagrįsta
analizė yra pagrindinė vadovybės atskaitingumo šios šalims
dalis. Ataskaitos apima bent jau rizikos profilį pagal rangą,
judėjimą tarp rangų, tinkamų parametrų pagal rangus
įvertinimą ir realizuoto įsipareigojimų neįvykdymo
lygių, savų LGD bei konvertavimo veiksnių palyginimą su
prognozėmis ir testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatais.
Ataskaitų pateikimo dažnumas priklauso nuo informacijos svarbos bei tipo
ir gavėjo lygio. 5.2. Kredito
rizikos kontrolė 127. Kredito
rizikos kontrolės padalinys yra nepriklausomas nuo personalo ir valdymo
funkcijų, atsakingų už pozicijų inicijavimą ar
atnaujinimą, ir yra tiesiogiai pavaldus vadovybei. Šis padalinys yra
atsakingas už reitingų sistemų kūrimą arba parinkimą,
įdiegimą, priežiūrą ir veiklą. Jis reguliariai rengia
ir analizuoja ataskaitas apie reitingų sistemų veiklos rezultatus. 128. Kredito
rizikos kontrolės padalinio(-ių) atsakomybės sritys apima: a) rangų
ir grupių testavimą ir stebėseną; b) suvestinių
ataskaitų iš kredito įstaigos reitingų sistemų
parengimą ir analizę; c) procedūrų,
kuriomis siekiama patikrinti, ar rango ir grupės apibrėžimai
nuosekliai taikomi departamentuose ir geografiniuose regionuose,
įdiegimą; d) bet
kurių reitingų proceso pokyčių, įskaitant
pokyčių priežastis, peržiūrėjimą ir
dokumentavimą; e) reitingų
kriterijų peržiūrėjimą, siekiant įvertinti, ar jie
tebėra prognozuojantis rizikos rodiklis. Reitingų proceso,
kriterijų ar individualių reitingų parametrų pokyčiai
dokumentuojami ir išsaugomi; f) aktyvų
dalyvavimą kuriant ar parenkant, įdiegiant ir pripažįstant
galiojančiais reitingų suteikimo procese naudojamus modelius; g) reitingų
procese naudojamų modelių priežiūrą ir stebėjimą; h) nuolatinę
reitingų procese naudojamų modelių peržiūrą ir
pakeitimus. 129. Neatsižvelgiant
į 128 punktą, bendrus duomenis pagal 57 ir 58 punktus
naudojančios kredito įstaigos gali pasitelkti kitas įmones
tokioms užduotims atlikti: a) rangų
ir grupių testavimui ir stebėsenai reikiamos informacijos parengimas; b) suvestinių
ataskaitų iš kredito įstaigos reitingų sistemų parengimas
ir analizė; c) informacijos,
susijusios su reitingų kriterijų peržiūrėjimu, siekiant
įvertinti, ar jie tebėra prognozuojantis rizikos rodiklis,
parengimas; d) reitingų
proceso, kriterijų ar individualių reitingų parametrų
pokyčių dokumentavimas; e) informacijos,
susijusios su nuolatine reitingų procese taikomų modelių
peržiūra ir pakeitimais, parengimas. Šį punktą
taikančios kredito įstaigos užtikrina, kad kompetentingoms
institucijoms būtų suteikta prieiga prie visos reikiamos iš
trečios šalies gautos informacijos, būtinos tikrinant, kaip laikomasi
minimalių reikalavimų, ir kad kompetentingos institucijos galėtų
atlikti patikrinimus vietoje, kurie būtų tokios pat apimties kaip ir
kredito įstaigoje. 5.3. Vidaus
auditas 130. Vidaus
audito funkcija bent kartą per metus peržiūri kredito įstaigos
reitingų sistemas ir jų veiklą, įskaitant kredito funkcijos
operacijas bei PD, LGD, EL ir konvertavimo veiksnių vertinimą.
Žiūrima, kaip laikomasi visų taikytinų minimalių
reikalavimų. VIII
PRIEDAS. Kredito rizikos mažinimas
1 dalis. Tinkamumas 1. Šioje
dalyje išvardijamos tinkamos kredito rizikos mažinimo formos,
atitinkančios 92 straipsnio nuostatas. 2. Šiame
priede: Užtikrintas skolinimo
sandoris – tai bet kuris sandoris, dėl kurio atsiranda užtikrinimo
priemone užtikrinta pozicija, neįtraukiant nuostatos, kad kredito
įstaigai suteikiama teisė dažnai gauti pelną. Kapitalo rinkos
veikiamas sandoris – tai bet kuris sandoris, dėl kurio atsiranda
užtikrinimo priemone užtikrinta pozicija, įtraukiant nuostatą, kad
kredito įstaigai suteikiama teisė dažnai gauti pelną. 1. Tiesioginis
kredito užtikrinimas 1.1. Balansiniai
įskaitymo sandoriai 3. Gali
būti pripažįstami kredito įstaigos ir jos sandorio šalies
tarpusavio pretenzijų balansiniai įskaitymo sandoriai. 4. Nepažeidžiant
5 punkto, tinkamumo principas taikomas tik abipusiams kredito įstaigos ir
jos sandorio šalies pinigų likučiams. Remiantis balansinių
įskaitymo sandorių sutartimi, pagal riziką įvertintas
pozicijas ir – kur tai taikytina – tikėtinų nuostolių sumas
galima pakoreguoti tik skolinančios kredito įstaigos paskoloms ir
indėliams. 1.2. Pagrindiniai
įskaitymo sandoriai, apimantys atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba skolinimosi
sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius 5. Kredito
įstaigoms, pagal šio priedo 3 dalį taikančioms
išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą, gali
būti pripažinti dvišalių įskaitymo sandorių
sutarčių, apimančių atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius su
sandorio šalimi, rezultatai. Nepažeidžiant Direktyvos [93/6/EEB] II priedo,
prisiimta užtikrinimo priemonė ir pagal tokias sutartis pasiskolinti
vertybiniai popieriai arba biržos prekės pripažįstami, jei jie atitinka
7–11 punktuose aprašytus užtikrinimo priemonėms taikomus reikalavimus. 1.3. Užtikrinimo
priemonės 6. Kai
kredito įstaigos taikomas rizikos mažinimo metodas yra pagrįstas
kredito įstaigos teise parduoti ar išlaikyti turtą, tinkamumas
priklauso nuo to, ar pagal riziką įvertintos pozicijos ir – kai
taikytina – tikėtinų nuostolių sumos apskaičiuojamos pagal
78–83 arba 84–89 straipsnius. Tinkamumas dar priklauso ir nuo to, ar taikomas
paprastasis finansinės užtikrinimo priemonės metodas ar išsamusis
finansinės užtikrinimo priemonės metodas pagal 3 dalį. Kalbant
apie atpirkimo sandorius ir vertybinių popierių arba biržos prekių
skolinimo arba skolinimosi sandorius, tinkamumą taip pat lemia ir tai, ar
sandoris yra įtrauktas į bankinę ar į prekybos knygą. 1.3.1. Tinkamumas
pagal visus būdus ir metodus 7. Pagal
visus būdus ir metodus šie finansiniai straipsniai gali būti
pripažįstami tinkama užtikrinimo priemone: a) indėliai
arba grynųjų pinigų atitikmens priemonės skolinančioje
kredito įstaigoje; b) centrinės
valdžios arba centrinių bankų išleisti skolos vertybiniai popieriai,
jei tokiems vertybiniams popieriams IKVI ar eksporto kredito agentūra
suteikė kredito rizikos vertinimą, kuris pripažįstamas tinkamu
78–83 straipsnių tikslams, ir jei kompetentinga institucija nustatė,
kad toks vertinimas sietinas su 4 ar aukštesniu kredito kokybės žingsniu
pagal centrinės valdžios ir centrinių bankų pozicijų rizikos
vertinimo taisykles, nustatytas 78–83 straipsniuose; c) institucijų
išleisti skolos vertybiniai popieriai, jei tokiems vertybiniams popieriams reikalavimus
atitinkanti IKVI suteikė kredito rizikos vertinimą, kurį
kompetentinga institucija nustatė sietinu su 3 ar aukštesniu kredito
kokybės žingsniu pagal kredito įstaigų pozicijų rizikos
vertinimo taisykles, nustatytas 78–83 straipsniuose; d) kitų emitentų
išleisti skolos vertybiniai popieriai, jei tokiems vertybiniams popieriams reikalavimus
atitinkanti IKVI suteikė kredito rizikos vertinimą, kurį
kompetentinga institucija nustatė sietinu su 3 ar aukštesniu kredito
kokybės žingsniu pagal įmonių pozicijų rizikos vertinimo
taisykles, nustatytas 78–83 straipsniuose; e) skolos
vertybiniai popieriai, kuriems reikalavimus atitinkanti IKVI suteikė
trumpalaikį kredito rizikos vertinimą, kurį kompetentinga
institucija nustatė sietinu su 3 ar aukštesniu kredito kokybės
žingsniu pagal trumpalaikių pozicijų rizikos vertinimo taisykles, nustatytas
78–83 straipsniuose; f) į
pagrindinį indeksą įtrauktos akcijos arba konvertuojamos
obligacijos; g) auksas. b papunktyje laikoma,
kad centrinės valdžios arba centrinių bankų išleisti skolos
vertybiniai popieriai apima: i) regioninės
valdžios arba vietos valdžios išleistus skolos vertybinius popierius,
kurių pozicijos pagal VI priedą traktuojamos kaip centrinės
valdžios, kurios jurisdikcijoje jos yra įsteigtos, pozicijos; ii) daugiašalių
plėtros bankų išleistus skolos vertybinius popierius, kuriems pagal
78–83 straipsnius taikomas 0 % rizikos koeficientas; iii) tarptautinių
organizacijų išleistus skolos vertybinius popierius, kurioms pagal 78–83
straipsnius taikomas 0 % rizikos koeficientas. c papunktyje laikoma,
kad institucijų išleisti skolos vertybiniai popieriai apima: i) kitus regioninės
valdžios arba vietos valdžios išleistus vertybinius popierius, kai jų
pozicijos netraktuojamos pagal 78–83 straipsnius kaip centrinės valdžios,
kurios jurisdikcijoje jos yra įsteigtos, pozicijos; ii) valstybinio
sektoriaus subjektų išleistus skolos vertybinius popierius, kurių
pozicijos pagal 78–83 straipsnius traktuojamos kaip kredito įstaigų
pozicijos; iii) kitus
daugiašalių plėtros bankų išleistus skolos vertybinius
popierius, jei jiems pagal 78–83 straipsnius netaikomas 0 % rizikos koeficientas. 8. Institucijų
išleisti skolos vertybiniai popieriai, kurie neturi reikalavimus
atitinkančios IKVI kredito rizikos vertinimo, gali būti
pripažįstami tinkama užtikrinimo priemone, jei jie atitinka šiuos
kriterijus: a) jie yra listinguojami
pripažintose biržose; b) jie gali
būti vertinami kaip pirmos eilės skola; c) visos kitos
įstaigos išleistos tos pačios eilės reitinguotos emisijos, kurioms
pripažinta IKVI suteikė kredito rizikos vertinimą, turi reikalavimus
atitinkančios IKVI suteiktą kredito rizikos vertinimą, kurį
kompetentinga institucija nustatė sietinu su 3 ar aukštesniu kredito
kokybės žingsniu pagal institucijų pozicijų arba
trumpalaikių pozicijų rizikos vertinimo taisykles, nustatytas 78–83
straipsniuose; d) skolinančioji
kredito įstaiga neturi informacijos, kuri leistų manyti, kad
straipsniui turėtų būti suteikiamas mažesnis, nei nurodyta c
papunktyje, kredito rizikos vertinimas; e) kredito
įstaiga kompetentingoms institucijoms gali įrodyti, kad
priemonės rinkos likvidumas yra pakankamas šiems tikslams. 9. Kolektyvinio
investavimo subjektų vienetai gali būti pripažįstami tinkama
užtikrinimo priemone, jei tenkinamos šios sąlygos: a) jų
kaina kasdien viešai kotiruojama; b) kolektyvinio
investavimo subjektas investuoja tik į priemones, kurios pripažįstamos
tinkamomis pagal 7 ir 8 punktus. Jei kolektyvinio
investavimo subjektas taiko (arba gali taikyti) išvestines priemones, kad
apdraustų leidžiamas investicijas, to subjekto vienetai gali būti
pripažinti tinkamais. 10. Kai
7 punkto b–e papunkčiuose išvardyti vertybiniai popieriai turi du reikalavimus
atitinkančių IKVI kredito rizikos vertinimus, taikomas mažiau
palankus vertinimas. Kai vertybiniai popieriai turi daugiau negu du reikalavimus
atitinkančių IKVI kredito rizikos vertinimus, taikomi du patys
palankiausi vertinimai. Jeigu du palankiausi kredito rizikos vertinimai
skiriasi, taikomas mažiau palankus iš jų. 1.3.2. Papildomos
tinkamos priemonės pagal išsamųjį finansinės užtikrinimo
priemonės metodą 11. Be
7–10 punktuose išvardytų užtikrinimo priemonių, kai kredito
įstaigos taiko išsamųjį finansinės užtikrinimo
priemonės metodą pagal 3 dalį, šie finansiniai straipsniai gali
būti pripažįstami tinkama užtikrinimo priemone: a) akcijos arba
konvertuojamos obligacijos, kurios neįtrauktos į pagrindinį indeksą,
tačiau kuriomis prekiaujama pripažintoje biržoje; b) kolektyvinio
investavimo subjektų vienetai, jei tenkinamos šios sąlygos: i) jų
kaina kasdien viešai kotiruojama ir jei ii) kolektyvinio
investavimo subjektas investuoja tik į priemones, pripažįstamas
tinkamomis pagal 7 ir 8 punktus, ir į šio punkto a papunktyje išvardytus
straipsnius. Jei kolektyvinio
investavimo subjektas taiko (arba gali taikyti) išvestines priemones, kad
apdraustų leidžiamas investicijas, to subjekto vienetai gali būti pripažinti
tinkamais. 1.3.3. Apskaičiavimams
pagal 84–89 straipsnius tinkamos papildomos priemonės 12. Be
pirmiau išvardytų užtikrinimo priemonių, 13–22 punktų nuostatos
taikomos tada, kai kredito įstaiga pagal riziką įvertintas
pozicijas ir tikėtinų nuostolių sumas apskaičiuoja pagal
84–89 straipsniuose aprašytą metodą: a) įkeistas
nekilnojamasis turtas 13. Gyvenamosios
paskirties nekilnojamasis turtas, kuriuo jo savininkas naudojasi, naudosis pats
arba išnuomos, ir komercinės paskirties nekilnojamasis turtas, t. y.
biurai ir kitos komercinės paskirties patalpos, gali būti
pripažįstamas tinkama užtikrinimo priemone, jei tenkinamos šios
sąlygos: a) turto
vertė reikšmingai nepriklauso nuo įsipareigojančiojo asmens
kredito kokybės. Šiuo reikalavimu nesiekiama užkirsti kelio situacijoms,
kai tiek turto vertę, tiek skolininko įsipareigojimų vykdymą
lemia vien tik makroekonominiai veiksniai; b) skolininko
rizika reikšmingai nepriklauso nuo užtikrinamojo turto ar projekto veiklos
rezultatų, o labiau priklauso nuo skolininko gebėjimo grąžinti
skolą iš kitų šaltinių. Taigi kredito grąžinimas
reikšmingai nepriklauso nuo pinigų srautų, kuriuos sugeneruoja
turtas, naudojamas kaip užtikrinimo priemonė. 14. Kredito
įstaigos gali pripažinti tinkama užtikrinimo priemone įkeistas Suomijos
gyvenamųjų namų statybos bendrovių, veikiančių
pagal 1991 m. priimtą Suomijos gyvenamųjų namų statybos
bendrovių įstatymą ar vėliau priimtus lygiaverčius
teisės aktus, akcijas, susijusias su gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju
turtu, kuriame savininkas apsigyveno ar apsigyvens arba kurį jis
išnuomojo, jei tenkinamos šios sąlygos. 15. Kompetentingos
institucijos taip pat gali leisti kredito įstaigoms pripažinti tinkama
užtikrinimo priemone įkeistas Suomijos gyvenamųjų namų
statybos bendrovių, veikiančių pagal 1991 m. priimtą
Suomijos gyvenamųjų namų statybos bendrovių
įstatymą ar vėliau priimtus lygiaverčius teisės aktus,
akcijas, susijusias su įkeičiant komercinės paskirties
nekilnojamuoju turtu, jei tenkinamos šios sąlygos. 16. Kompetentingos
institucijos gali atsisakyti reikalavimo kredito įstaigoms laikytis 13
punkto b sąlygos gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrintoms
pozicijoms, kai tas turtas yra tos valstybės narės teritorijoje, jei
kompetentingos institucijos turi įrodymų, kad tokio turto rinka yra gerai
išvystyta, turi ilgalaikes tradicijas ir pasižymi pakankamai mažu
nuostolių lygiu, kad būtų galima pateisinti tokį
veiksmą. Tai nedraudžia valstybės narės kompetentingoms
institucijoms, kurios netaiko šio reikalavimo atsisakymo, pripažinti tinkamu
gyvenamosios paskirties nekilnojamąjį turtą, kuris kitoje
valstybėje pripažintas tinkamu pagal atsisakymo principą.
Valstybės narės viešai atskleidžia, kaip jos taiko šį
atsisakymą. 17. Valstybių
narių kompetentingos institucijos gali atsisakyti reikalavimo jų
įstaigoms laikytis 13 punkto b sąlygos komercinės paskirties
nekilnojamajam turtui, esančiam tos valstybės narės
teritorijoje, jei kompetentingos institucijos turi įrodymų, kad tokio
turto rinka yra gerai išvystyta, turi ilgalaikes tradicijas ir kad
nuostolių, patiriamų dėl skolinimo, užtikrinto komercinės
paskirties nekilnojamuoju turtu, lygis atitinka šias sąlygas: a) nuostoliai
iki 50 % rinkos vertės (arba, jei taikytina, 60 % hipotekinės
vertės, jei pirmoji vertė mažesnė už antrąją) bet
kuriais nustatytais metais neviršija 0,3 % komercinės paskirties
nekilnojamuoju turtu užtikrintų negrąžintų paskolų sumos; b) bendrieji
nuostoliai, patiriami iš skolinimo, užtikrinto komercinės paskirties
nekilnojamuoju turtu, bet kuriais nustatytais metais neviršija 0,5 %
negrąžintų paskolų sumos. 18. Jeigu
tam tikrais metais neįvykdoma kuri nors iš šių sąlygų, šio
traktavimo nebegalima taikyti tol, kol kitais metais nebus įvykdytos
sąlygos. 19. Valstybės
narės kompetentingos institucijos, kurios netaiko 17 punkte minimo
atsisakymo, gali pripažinti tinkamu komercinės paskirties nekilnojamąjį
turtą, kuris kitoje valstybėje pripažintas tinkamu pagal atsisakymo
principą. b) Gautinos
sumos 20. Kompetentingos
institucijos gali pripažinti tinkamomis užtikrinimo priemonėmis gautinas
sumas, susijusias su komerciniu sandoriu arba sandoriais, kurių terminas
nuo sandorio sudarymo pradžios yra ne daugiau kaip vieneri metai. Tinkamos
gautinos sumos neapima gautinų sumų, susijusių su pakeitimo
vertybiniais popieriais sandoriais, daliniu dalyvavimu ar kredito
išvestinėmis priemonėmis arba sumomis, kurias skolingos
kontroliuojamos šalys. c) Kitos
fizinės užtikrinimo priemonės 21. Kompetentingos
institucijos gali pripažinti tinkamomis užtikrinimo priemonėmis kitų,
nei išvardyta 13–19 punktuose, tipų fizinius objektus, jei laikomasi
šių sąlygų: a) egzistuoja
užtikrinimo priemonių perleidimo naudingu ir ekonomiškai veiksmingu
būdu likvidi rinka ir b) egzistuoja
gerai nusistovėjusios, viešai prieinamos užtikrinimo priemonių rinkos
kainos. Įstaiga turi sugebėti įrodyti, kad nėra jokių
požymių, kad grynosios kainos, kurias ji gauna realizavusi užtikrinimo
priemonę, reikšmingai skirtųsi nuo rinkos kainų. d) Išperkamoji
nuoma 22. Remiantis
3 dalies 73 punkto nuostatomis, jei įvykdomi 2 dalies 11 punkte
išdėstyti reikalavimai, pozicijos, atsirandančios iš sandorių,
kai kredito įstaiga nuomoja turtą trečiajai šaliai, traktuojamos
kaip paskolos, užtikrintos įkeistu atitinkamos tipo išnuomotu turtu. 1.4. Kitas
tiesioginis kredito užtikrinimas 1.4.1. Indėliai
arba grynųjų pinigų atitikmens priemonės trečiosios
šalies įstaigoje 23. Trečiosios
šalies įstaigose pagal įkeitimo nenumatančius susitarimus
laikomi ir skolinančiai kredito įstaigai įkeisti indėliai
arba grynųjų pinigų atitikmens priemonės gali būti
pripažįstami tinkamu kredito užtikrinimu. 1.4.2. Gyvybės
draudimo polisai, įkeisti skolinančiai kredito įstaigai 24. Skolinančiai
kredito įstaigai įkeisti gyvybės draudimo polisai gali būti
pripažįstami tinkamu kredito užtikrinimu. 1.4.3. Pagal
pareikalavimą atperkamos institucijų priemonės 25. Trečiųjų
šalių institucijų išleistos priemonės, kurios bus atperkamos
pagal tos institucijos pareikalavimą, gali būti pripažįstamos
tinkamu kredito užtikrinimu. 2. Netiesioginis
kredito užtikrinimas 2.1. Užtikrinimo
teikėjų pripažinimas pagal visus metodus 26. Šios
šalys gali būti pripažįstamos tinkamomis netiesioginio užtikrinimo
teikėjomis: a) centrinės
valdžios ir centriniai bankai; b) regioninė
valdžia ir vietos valdžia; c) daugiašaliai
plėtros bankai; d) tarptautinės
organizacijos, kai jų pozicijoms suteikiamas 0 % rizikos koeficientas
pagal 78–83 straipsnius; e) valstybinio
sektoriaus subjektai, kai pretenzijas jų atžvilgiu kompetentingos
institucijos traktuoja kaip pretenzijas institucijoms pagal 78–83 straipsnius; f) institucijos; g) kitos įmonės,
įskaitant kredito įstaigos patronuojančią įmonę,
dukterinę įmonę ar susijusias įmones, kurios: i) turi pripažintos
IKVI kredito rizikos vertinimą, kurį kompetentingos institucijos
nustatė sietinu su 2 ar aukštesniu kredito kokybės žingsniu pagal įmonių
pozicijų rizikos vertinimo taisykles, nustatytas 78–83 straipsniuose; ii) kredito
įstaigų, pagal riziką įvertintas pozicijas ir tikėtinų
nuostolių sumas skaičiuojančių pagal 84–89 straipsnius, atveju
– neturi pripažintos IKVI kredito rizikos vertinimo ir jei reitinguojamos kaip
pasižyminčios įsipareigojimų neįvykdymo tikimybe, kuri
lygiavertė tikimybei, siejamai su IKVI pateiktu kredito rizikos vertinimu,
kurį kompetentingos institucijos nustatė sietinu su 2 ar aukštesniu kredito
kokybės žingsniu pagal įmonių pozicijų rizikos vertinimo
taisykles, nustatytas 78–83 straipsniuose. 27. Kai
pagal riziką įvertintos pozicijos ir tikėtinų nuostolių
sumos apskaičiuojamos pagal 84–89 straipsnius, kad garantas būtų
pripažintas tinkamu, jam turi būti nustatytas vidinis kredito
įstaigos reitingas pagal VII priedo 4 dalies nuostatas. 28. Taikydamos
išlygą 26 punktui, valstybės narės taip pat gali pripažinti
tinkamomis netiesioginio užtikrinimo teikėjomis kitas finansų įstaigas,
kurioms įgaliojimus suteikia ir kurias prižiūri kompetentingos
institucijos, atsakingos už kredito įstaigų priežiūrą ir
įgaliojimų suteikimą, laikantis priežiūros
reikalavimų, lygiaverčių kredito įstaigoms taikomiems
reikalavimams. 3. Kredito
išvestinių priemonių tipai 29. Toliau
išvardijami kredito išvestinių priemonių tipai ir priemonės,
kurios gali būti sudarytos iš tokių kredito išvestinių
priemonių, arba pagal ekonominį veiksmingumą lygiavertės
priemonės gali būti pripažintos tinkamomis: a) kredito
įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriai; b) apsikeitimo
grąžomis sandoriai; c) su kreditu
susiję vekseliai neviršijant jų apsaugos pinigais dydžio. 30. Kai
kredito įstaiga įsigyja kredito užtikrinimą apsikeitimo
grąžomis sandorio keliu ir iš sandorio gautas grynąsias įmokas apskaito
kaip grynąsias pajamas, tačiau neapskaito turto vertės
sumažėjimo tarpusavio įskaitos būdu (sumažinant
tikrąją vertę arba pridedant prie rezervų), kredito
užtikrinimas nepripažįstamas. 3.1. Vidaus
apsidraudimo sandoriai 31. Kai
kredito įstaiga vykdo vidaus apsidraudimo sandorį naudodama kredito
išvestines priemones, t. y. į prekybos knygą įtrauktomis kredito
išvestinėmis priemonėmis apsaugo pozicijos kredito riziką bankinėje
knygoje, kad užtikrinimas būtų pripažintas šio priedo tikslams,
į prekybos knygą perkelta kredito rizika perleidžiama trečiajai
šaliai ar šalims. Tokiais atvejais, jei toks perkėlimas atitinka šiame
priede išdėstytus kredito rizikos mažinimo pripažinimui taikomus
reikalavimus, taikomos 3–6 dalyse aprašytos pagal riziką
įvertintų pozicijų ir tikėtinų nuostolių
sumų, kai įsigyjamas netiesioginis kredito užtikrinimas,
apskaičiavimo taisyklės. 2 dalis.
Minimalūs reikalavimai 1. Kredito
įstaiga turi įtikinti kompetentingas institucijas, kad ji turi
tinkamus rizikos valdymo procesus, leidžiančius kontroliuoti riziką,
kurią kredito įstaiga gali patirti taikydama kredito rizikos mažinimo
praktiką. 2. Nepaisant
taikomų kredito rizikos mažinimo priemonių, į kurias buvo
atsižvelgta skaičiuojant pagal riziką įvertintas pozicijas ir,
jei tai taikytina, tikėtinų nuostolių sumas, kredito
įstaigos ir toliau atlieka visapusišką bazinės pozicijos kredito
rizikos vertinimą ir kompetentingoms institucijoms gali įrodyti šio
reikalavimo laikymąsi. Atpirkimo sandorių ir (arba) vertybinių
popierių arba biržos prekių skolinimo arba skolinimosi sandorių
atveju tik šio punkto tikslams bazinė pozicija laikoma lygia grynajai
pozicijos sumai. 1. Tiesioginis
kredito užtikrinimas 1.1. Kiti
balansiniai įskaitymo sandoriai (neapimantys pagrindinių
įskaitymo sandorių, apimančių atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius) 3. Kad
kiti balansiniai įskaitymo sandoriai (neapimantys pagrindinių
įskaitymo sandorių, apimančių atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius)
būtų pripažinti 90–93 straipsnių tikslams, turi būti
įvykdytos šios sąlygos: a) jie turi
būti gerai teisiškai pagrįsti ir teisiškai įgyvendinami pagal
taikytinus įstatymus, įskaitant sandorio šalies nemokumo ar bankroto
atvejais; b) kredito
įstaiga turi turėti galimybę bet kuriuo metu nustatyti
turtą ir įsipareigojimus, kuriems taikoma įskaitymo
sandorių sutartis; c) kredito
įstaiga turi stebėti ir kontroliuoti riziką, susijusią su
kredito užtikrinimo nutraukimu; d) kredito
įstaiga turi stebėti ir kontroliuoti visų susijusių pozicijų
grynąją vertę. 1.2. Pagrindiniai
įskaitymo sandoriai, apimantys atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius 4. Kad
pagrindiniai įskaitymo sandoriai, apimantys atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius,
būtų pripažinti 90–93 straipsnių tikslams, jie: a) yra gerai
teisiškai pagrįsti ir teisiškai įgyvendinami pagal taikytinus
įstatymus, įskaitant sandorio šalies nemokumo ar bankroto atvejais; b) įsipareigojimų
neįvykdymo atveju, įskaitant sandorio šalies bankroto ar nemokumo
atvejus, įsipareigojimų nepažeidžiančiai šaliai suteikia
teisę nutraukti ir laiku užbaigti visus pagal sutartį numatytus
sandorius; c) pagal
pagrindinę sutartį užbaigto sandorio atveju numatyti pajamų ir
nuostolių tarpusavio įskaitymą, kad viena šalis būtų
skolinga kitai šaliai tik vieną gryną sumą. 5. Be
to, yra įvykdyti 6 punkte išdėstyti minimalūs reikalavimai
finansinių užtikrinimo priemonių pripažinimui pagal
išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą. 1.3. Finansinės
užtikrinimo priemonės 1.3.1. Minimalūs
reikalavimai finansinių užtikrinimo priemonių pripažinimui pagal
visus požiūrius ir metodus 6. Kad
finansinės užtikrinimo priemonės ir auksas būtų pripažinti,
turi būti įvykdytos šios sąlygos: a) maža
koreliacija; Įsipareigojančiojo
asmens kredito kokybė ir užtikrinimo priemonės vertė negali
turėti reikšmingos teigiamos koreliacijos. Įsipareigojančiojo
asmens arba bet kurio su juo susijusios grupės vieneto išleisti
vertybiniai popieriai netinkami. b) Teisinis
tikrumas Kredito įstaigos
įvykdo bet kuriuos sutartinius arba teisės aktų nustatytus
reikalavimus, taikomus susitarimams dėl užtikrinimo priemonių, ir
imasi visų reikiamų žingsnių, kad užtikrintų
susitarimų dėl užtikrinimo priemonių įvykdymą,
laikantis įstatymų, taikytinų jų interesams užtikrinimo
priemonių atžvilgiu. Kredito įstaigos
yra atlikusios pakankamai teisinių patikrinimų, kurie patvirtina
tokių susitarimų dėl užtikrinimo priemonių
įvykdomumą visose susijusiose jurisdikcijose. Prireikus jos
pakartotinai atlieka tokius patikrinimus, kad užtikrintų įvykdomumo
tęstinumą. c) Veiklai
taikomi reikalavimai Susitarimai dėl
užtikrinimo priemonių tinkamai dokumentuojami, yra numatyta aiški ir
patikima užtikrinimo priemonės likvidavimo laiku procedūra. Kredito įstaigos
taiko patikimas rizikos kontroliavimo procedūras ir procesus iš
užtikrinimo naudojimo atsirandančiai rizikai kontroliuoti, įskaitant
nepavykusio arba sumažėjusio kredito užtikrinimo riziką, vertinimo
riziką, su kredito užtikrinimo nutraukimu susijusią riziką bei
koncentracijos riziką, atsirandančią dėl užtikrinimo naudojimo
ir sąveikos su bendruoju kredito įstaigos rizikos portfeliu. Kredito įstaiga
turi dokumentuotą politiką ir praktiką pripažįstamų
užtikrinimo priemonių tipų ir vertės atžvilgiu. Kredito įstaigos
apskaičiuoja užtikrinimo priemonės rinkos vertę ir atitinkamai
perkainoja ją ne rečiau kaip kartą per šešis mėnesius ir
kai tik kredito įstaiga turi pagrindo tikėti, kad jos rinkos
vertė reikšmingai sumažėjo. Kai užtikrinimo
priemonė yra trečiųjų šalių rankose, kredito
įstaigos turi imtis pagrįstų žingsnių, siekdamos
užtikrinti, kad trečioji šalis tą užtikrinimo priemonę
atskirtų nuo savo turto. 1.3.2. Papildomi
minimalūs reikalavimai, taikomi finansinių užtikrinimo priemonių
pripažinimui pagal paprastąjį finansinės užtikrinimo
priemonės metodą 7. Be
6 punkte išdėstytų reikalavimų, kad finansinė užtikrinimo
priemonė būtų pripažinta pagal paprastąjį
finansinės užtikrinimo priemonės metodą, užtikrinimo terminas iki
sandorio galiojimo pabaigos turi būti bent jau tokios pačios
trukmės kaip ir likęs pozicijos terminas. 1.4. Minimalūs
reikalavimai įkeisto nekilnojamojo turto pripažinimui 8. Kad
įkeistas nekilnojamasis turtas būtų pripažintas, turi būti
įvykdytos šios sąlygos: a) Teisinis
tikrumas Hipoteka arba
įkeitimas yra teisiškai įvykdomi visose atitinkamose jurisdikcijose
ir yra tinkamai ir laiku pateikiami. Susitarimai numato galiojančią
kreditorinio reikalavimo pirmumo teisę (t. y. yra įvykdyti visi
teisiniai reikalavimai turto įkeitimui). Užtikrinimo sutartis ir ją
pagrindžiantis teisinis procesas kredito įstaigai suteikia galimybę
per protingą laikotarpį atgauti užtikrinimo vertę. b) Turto
verčių stebėsena Turto vertė
stebima reguliariai, ne rečiau kaip kartą kiekvienais metais.
Stebėsena atliekama dažniau, kai žymiai pasikeičia rinkos
sąlygos. Turto vertei stebėti ir turtui, kurį reikia perkainoti,
nustatyti gali būti taikomi statistiniai metodai. Kai informacija rodo,
kad turto vertė galėjo reikšmingai sumažėti palyginti su
bendromis rinkos kainomis, turto vertinimą atlieka nepriklausomas
vertintojas. Kai paskolos vertė viršija 3 milijonus eurų arba 5 %
kredito įstaigos nuosavų lėšų, nepriklausomas vertintojas
įvertina turtą bent kartą per trejus metus. Nepriklausomas
vertintojas – tai asmuo, turintis reikiamą kvalifikaciją,
sugebėjimus ir patirtį, kad galėtų atlikti vertinimą,
ir nepriklausomas nuo kredito sprendimų proceso. c) Dokumentavimas Kredito įstaigos
pripažįstamo įkeisto gyvenamosios ir komercinės paskirties
nekilnojamojo turto tipai ir jos skolinimo politika šiais klausimais yra
aiškiai dokumentuoti. d) Draudimas Kredito įstaigos
turi procedūras, kuriomis stebi, kad turtas, įkeistas kaip užtikrinimas,
būtų tinkamai apdraustas žalos atvejais. 1.5. Minimalūs
reikalavimai įkeistų gautinų sumų pripažinimui 9. Įkeistos
gautinos sumos pripažįstamos, jei įvykdytos šios sąlygos: a) Teisinis
tikrumas i) Teisinis
mechanizmas, kuriuo remiantis suteikiama užtikrinimo priemonė, yra
patikimas ir veiksmingas bei užtikrina, kad skolintojas turi aiškias teises
į įplaukas. ii) Kredito
įstaigos turi imtis visų žingsnių, kad įvykdytų vietos
reikalavimus, taikomus kreditoriaus teisėms į turtą, kurio
įkeitimu užtikrinama prievolė, įgyvendinamumui. Aukščiausias
prioritetas teikiamas skolintojo pretenzijoms į užtikrinimo priemonę,
atsižvelgiant į nacionalinę nuožiūros teisę leisti, kad
tokios pretenzijos būtų laikomos pirmenybę turinčių
kreditorių pretenzijomis, numatytomis įstatymų arba jų
įgyvendinimo nuostatose. iii) Kredito
įstaigos yra atlikusios pakankamai teisinių patikrinimų, kurie
patvirtina tokių susitarimų dėl užtikrinimo priemonių
įvykdomumą visose susijusiose jurisdikcijose. iv) Susitarimai
dėl užtikrinimo priemonių tinkamai dokumentuojami, yra numatyta aiški
ir patikima užtikrinimo priemonės atsiėmimo laiku procedūra.
Kredito įstaigų procedūros užtikrina, kad laikomasi visų
sąlygų, kurios keliamos kliento įsipareigojimų
neįvykdymo paskelbimui ir užtikrinimo priemonės savalaikiam
atsiėmimui. Skolininko finansinių sunkumų ar
įsipareigojimų neįvykdymo atveju kredito įstaiga gali
teisėtai parduoti ar perleisti gautinas sumas kitoms šalims be įsipareigojančiųjų
asmenų, kuriems priskiriamos gautinos sumos, sutikimo. b) Rizikos
valdymas i) Kredito
įstaiga privalo turėti pagrįstą procesą su gautinomis
sumomis siejamai kredito rizikai nustatyti. Toks procesas, be kita ko, apima
skolininko veiklos ir ūkio šakos bei klientų, su kuriais skolininkas
turi verslo ryšių, tipų analizę. Kai kredito įstaiga
pasitiki skolininku nustatant klientų kredito riziką, kredito
įstaiga turi peržiūrėti skolininko kreditavimo praktiką,
kad išsiaiškintų jos tvirtumą ir patikimumą. ii) Skirtumas
tarp pozicijos sumos ir gautinų sumų vertės turi būti
nustatytas atsižvelgiant į visus lemiamus veiksnius, įskaitant
išieškojimo sąnaudas, koncentraciją atskiro skolininko
įkeistų gautinų sumų grupėje ir galimą
koncentracijos riziką visų kredito įstaigos pozicijų,
kurių neapima bendroji kredito įstaigos metodika, atžvilgiu. Kredito
įstaiga turi užtikrinti gautinoms sumoms tinkamą
nenutrūkstamą stebėsenos procesą. Stebima, kad būtų
laikomasi kredito įstaigos bendrųjų koncentracijos ribų. Be
to, reguliariai peržiūrima, kaip laikomasi paskolos sutartyje
numatytų sąlygų, aplinkosaugos apribojimų ir kitų
teisinių reikalavimų. iii) Skolininko
įkeistos gautinos sumos yra diversifikuojamos ir nėra per daug
susijusios su skolininku. Esant reikšmingai teigiamai koreliacijai, nustatant
skirtumą visai užtikrinimo priemonių grupei, atsižvelgiama į
susijusios rizikos rūšis. iv) Iš su
skolininku susijusių įmonių (įskaitant pavaldžias
įmones ar darbuotojus) gautinos sumos nepripažįstamos rizikos mažinimo
priemonėmis. v) Kredito
įstaiga turi dokumentuotą procesą gautinų sumų
mokėjimui išieškoti kritinėse situacijose. Kredito įstaiga turi
reikiamas sąlygas išieškojimui, net jei ir ji paprastai pasitiki
skolininku šiuo aspektu. 1.6. Minimalūs
reikalavimai kitų fizinių užtikrinimo priemonių pripažinimui 10. Kitos
fizinės užtikrinimo priemonės pripažįstamos, jei įvykdytos
šios sąlygos: a) Susitarimai
dėl užtikrinimo priemonių yra teisiškai įgyvendinami pagal
taikytinus įstatymus ir suteikia kredito įstaigai galimybę per
protingą laikotarpį atgauti turto vertę. b) Išskyrus tik
9 punkto a papunkčio ii įtraukoje paminėtas leidžiamas
ankstesnes pretenzijas, leidžiamos tik pirmos kreditorinio reikalavimo pirmumo
teisės į užtikrinimo priemonę arba užtikrinimo priemonės
įkeitimas. Taigi kredito įstaiga turi prioriteto teisę visų
kitų skolintojų atžvilgiu į pajamas iš realizuotos užtikrinimo
priemonės. c) Turto
vertė stebima reguliariai, ne rečiau kaip kartą kiekvienais
metais. Stebėseną reikia atlikti dažniau, kai žymiai pasikeičia
rinkos sąlygos. d) Į
paskolos sutartį įtraukti išsamūs užtikrinimo priemonės
aprašymai bei detalios perkainojimo atlikimo būdo ir dažnumo instrukcijos.
e) Kredito
įstaigos pripažįstamų fizinių užtikrinimo priemonių
tipai bei jos taikoma politika ir praktika sumų, atitinkančių
kiekvieno tipo užtikrinimo priemones atsižvelgiant į pozicijos sumą,
atžvilgiu yra aiškiai dokumentuojama jos vidaus kredito politikoje ir
procedūrose, kurias galima patikrinti. f) Kredito
įstaigos taikoma sandorių struktūros kredito politika numato
reikalavimus užtikrinimo priemonėms atsižvelgiant į pozicijos
sumą, gebėjimą lengvai likviduoti užtikrinimo priemonę,
gebėjimą objektyviai nustatyti kainą arba rinkos vertę,
dažnumą, kokiu galima nesunkiai nustatyti vertę (įskaitant
specialisto vertinimą), ir užtikrinimo priemonės vertės nepastovumą. g) Atliekant
vertinimą ir perkainojimą, visapusiškai atsižvelgiama į bet
kurį užtikrinimo priemonės pablogėjimą ar
nusidėvėjimą. Atliekant vertinimą ir perkainojimą,
ypatingas dėmesys turi būti kreipiamas į laiko poveikį
užtikrinimo priemonėms, kurios kinta atsižvelgiant į tendencijas ir laiką. h) Kredito
įstaiga turi turėti teisę fiziškai tikrinti turtą. Kredito
įstaiga turi politiką ir procedūras, kuriais įgyvendinama
tokia jos teisė atlikti fizinį patikrinimą. i) Kredito
įstaiga turi turėti procedūras, leidžiančias stebėti,
kad užtikrinimui naudojamas turtas yra tinkamai apdraustas žalos atvejais. 1.7. Minimalūs
reikalavimai, kad nuomos pozicijas būtų galima laikyti užtikrintomis 11. Iš
nuomos sandorių atsirandančios pozicijos laikomos užtikrintomis atitinkamu
įkeistu išnuomotu turtu, jei įvykdytos šios sąlygos: a) įvykdomos
8 arba 10 punkte – atitinkamai pagal situaciją – išdėstytos išnuomoto
turto pripažinimo užtikrinimo priemone sąlygos; b) nuomotojas
patikimai valdo riziką, susijusią su turto vieta, panaudojimu,
amžiumi ir planuojamu senėjimu; c) yra tvirtas
teisinis pagrindas, nustatantis skolintojo teisėtą nuosavybės
teisę į turtą ir gebėjimą laiku pasinaudoti savo, kaip
savininko, teisėmis; d) skirtumas
tarp fizinio turto vieneto nusidėvėjimo normos ir nuomos
įmokų amortizacijos normos neturi būti toks didelis, kad pernelyg
padidintų išnuomotam turtui priskiriamą kredito rizikos
mažėjimą. 1.8. Minimalūs
reikalavimai kito tiesioginio kredito užtikrinimo pripažinimui 1.8.1. Indėliai
arba grynųjų pinigų atitikmens priemonės trečiosios
šalies įstaigose 12. 1
dalies 23 punkte minimas užtikrinimas traktuojamas taip, kaip aprašyta 3 dalies
80 punkte, jei įvykdytos šios sąlygos: a) skolininko
pretenzija trečiosios šalies institucijai yra atvirai įkeista arba
perleista skolinančiajai kredito įstaigai; b) trečiosios
šalies institucijai yra pranešta apie įkeitimą arba perleidimą; c) gavusi
pranešimą, trečiosios šalies institucija gali mokėti įmokas
tik skolinančiajai kredito įstaigai arba kitoms šalims, gavusi
skolinančiosios kredito įstaigos sutikimą. d) Įkeitimas
arba perleidimas yra besąlyginis ir neatšaukiamas. 1.8.2. Gyvybės
draudimo polisai, įkeisti skolinančiajai kredito įstaigai 13. Skolinančiajai
kredito įstaigai įkeisti gyvybės draudimo polisai
pripažįstami, jei įvykdytos šios sąlygos: a) įmonė,
teikianti gyvybės draudimo paslaugas, gali būti pripažinta tinkama
netiesioginio užtikrinimo teikėja pagal 1 dalies 26 punktą; b) gyvybės
draudimo polisas yra atvirai įkeistas arba perleistas skolinančiajai
kredito įstaigai; c) įmonei,
teikiančiai gyvybės draudimo paslaugas, yra pranešta apie
įkeitimą arba perleidimą, ir todėl be skolinančiosios
kredito įstaigos sutikimo ji negali atšaukti sutarties arba mokėti
pagal sutartį mokėtinų sumų; d) polisas turi
turėti nurodytą išperkamąją sumą, kurios negalima
sumažinti; e) skolininkui
nevykdant įsipareigojimų, skolinančioji kredito įstaiga turi
turėti teisę atšaukti polisą ir laiku gauti
išperkamąją sumą; f) skolinančiajai
kredito įstaigai pranešama apie bet kuriuos atvejus, kai poliso
turėtojas nemoka įmokų pagal polisą; g) kredito
užtikrinimas turi būti numatytas visam paskolos terminui; h) įkeitimas
turi būti teisiškai įgyvendinamas visose atitinkamose jurisdikcijose. 2. Netiesioginis
kredito užtikrinimas ir su kreditu susiję vekseliai 2.1. Bendri
reikalavimai garantijoms ir kredito išvestinėms priemonėms 14. Remiantis
16 punktu, kredito užtikrinimas, kylantis iš garantijos arba kredito
išvestinės priemonės, pripažįstamas, jei įvykdytos šios
sąlygos: a) kredito
užtikrinimas yra tiesioginis; b) kredito
užtikrinimo apimtis yra aiškiai apibrėžta ir neginčijama; c) kredito
užtikrinimo sutartyje nėra nė vienos sąlygos, kurios
įvykdymo skolintojas negalėtų tiesiogiai kontroliuoti, kuri: i) užtikrinimo
teikėjui leistų vienašališkai atšaukti užtikrinimą; ii) padidintų
galiojančią užtikrinimo savikainą dėl užtikrintos pozicijos
mažėjančios kredito kokybės; iii) galėtų
trukdyti užtikrinimo teikėjui būti įsipareigojusiam laiku
išmokėti išmoką, jei pradinis įsipareigojantysis asmuo laiku
nesumoka bet kurių mokėtinų įmokų; arba iv) galėtų
leisti, kad užtikrinimo teikėjas sumažintų kredito užtikrinimo
terminą. d) Ji turi
būti teisiškai įgyvendinama visose atitinkamose jurisdikcijose. 2.1.1. Veiklai
taikomi reikalavimai 15. Kredito
įstaiga įtikina prižiūrinčią instituciją, kad ji
turi sistemas, leidžiančias valdyti galimą rizikos,
atsirandančios dėl kredito įstaigos naudojamų garantijų
ar kredito išvestinių priemonių, koncentraciją. Kredito
įstaiga turi sugebėti pademonstruoti, kaip jos garantijų ar
kredito išvestinių priemonių naudojimo strategija yra susijusi su jos
bendrojo rizikos portfelio valdymu. 2.2. Aukščiausiosios
valdžios ir kitos valstybinio sektoriaus sandorio šalies garantijos 16. Kai
poziciją užtikrina garantija, kuri pati yra garantuota centrinės
valdžios arba centrinio banko, regioninės ar vietos valdžios, kai
pretenzijos jų atžvilgiu traktuojamos kaip pretenzijos aukščiausiajai
valdžiai, kurios jurisdikcijoje jie yra įsteigti pagal 78–83 straipsnius, daugiašalio
plėtros banko, kuriam taikomas 0 % rizikos koeficientas pagal 78–83
straipsnius, arba valstybinio sektoriaus subjekto, kai pretenzijos jo atžvilgiu
traktuojamos kaip pretenzijos kredito įstaigoms pagal 78–83 straipsnius,
pozicija gali būti laikoma užtikrinta to subjekto suteikta garantija su
sąlyga, kad įvykdytos šios sąlygos: a) garantijos
garantija apima visus pretenzijos kredito rizikos elementus; b) ir bazinė
garantija, ir garantijos garantija atitinka 14, 15 ir 17 punktuose
išdėstytus reikalavimus garantijoms, išskyrus tai, kad garantijos
garantija nėra tiesioginė; c) kompetentingai
institucijai įrodyta, kad draudimas yra patikimas ir kad nėra
jokių ankstesnių laikotarpių įrodymų, kad garantijos
garantijos draudimo suma yra mažesnė už lygiavertę to subjekto
tiesioginės garantijos sumą. 2.3. Papildomi
reikalavimai garantijoms 17. Garantija
pripažįstama, jei įvykdytos ir šios sąlygos: a) tam tikro
nustatyto sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo arba
nemokėjimo atveju skolinančioji kredito įstaiga turi teisę atitinkamu
laiku reikalauti, kad garantas sumokėtų bet kurias sumas,
mokėtinas pagal pretenziją, kuriai suteiktas užtikrinimas. Neatsižvelgiant
į tai, ar garantas sumokėjo, skolinančioji kredito įstaiga turi
teisę pirmiausia reikalauti, kad įsipareigojantysis asmuo
įvykdytų savo įsipareigojimus. b) Garantija yra
aiškiai dokumentuotas garanto prisiimtas įsipareigojimas. c) Remiantis
kitu sakiniu, garantija apima visų mokėjimų, kuriuos įsipareigojantysis
asmuo turi sumokėti ryšium su pretenzija, rūšis. Kai į
garantiją neįtraukiami tam tikri mokėjimų tipai, pripažinta
garantijos vertė koreguojama, kad atspindėtų užtikrinimo
priemonės sumos limitą. 18. Jei
garantijos teikiamos pagal abipusių garantijų schemas, kurias šiam
tikslui pripažįsta kompetentinga institucija, arba jei tokias garantijas
arba tokių garantijų garantijas suteikia 16 punkte minimi subjektai,
a papunktyje minimi reikalavimai gali būti laikomi įvykdytais, kai
tenkinama kuri nors iš šių sąlygų: a) kompetentingos
institucijos yra įsitikinusios, kad skolinančioji kredito
įstaiga turi teisę laiku gauti išankstinį mokėjimą iš
garanto, apskaičiuotą taip, kad atspindėtų patikimą
ekonominių nuostolių sumos įvertį, įskaitant
nuostolius, kurie atsiranda dėl palūkanų ar kitų
įmokų, kurias skolininkas yra įsipareigojęs mokėti,
nemokėjimo, kai tikėtina, kad tokius nuostolius gali patirti
skolinančioji kredito įstaiga, proporcingai garantijos draudimo
sumai; b) kitais
atžvilgiais kompetentingos institucijos yra įsitikinusios garantijos teikiama
apsauga nuostolių atvejais, įskaitant nuostolius, atsirandančius
dėl palūkanų ar kitų įmokų, kurias skolininkas
yra įsipareigojęs mokėti, nemokėjimo. 2.4. Papildomi
reikalavimai kredito išvestinėms priemonėms 19. Kredito
išvestinės priemonės pripažįstamos, jei įvykdytos šios
sąlygos: a) remiantis b
papunkčiu, kredito įvykiai, nurodyti kaip kredito išvestinė priemonė,
apima bent jau tokius atvejus: i) nesugebėjimas
sumokėti sumų, mokėtinų pagal tokio nesugebėjimo metu
galiojančių bazinių pozicijų sąlygas (numatant
lengvatinį laikotarpį, kuris beveik lygus arba trumpesnis už bazinės
pozicijos lengvatinį laikotarpį); ir ii) įsipareigojančiojo
asmens bankrutavimas, nemokumas ar negalėjimas sumokėti savo
skolų ar jo veiklos sutrikimai arba raštiškas prisipažinimas, kad jis iš
esmės negali sumokėti savo skolų, kai jos tampa mokėtinos,
ir panašūs įvykiai; iii) bazinės
pozicijos restruktūrizavimas, apimantis pagrindinės sumos,
palūkanų arba įmokų dovanojimą ar atidėjimą
kredito nuostolio atveju (t. y. pelno (nuostolio) ataskaitoje nurodytos
vertės koregavimo ar panašaus debeto atveju). b) Kai kredito
įvykiai, nurodyti kaip kredito išvestinė priemonė, neapima bazinės
pozicijos restruktūrizavimo, kaip aprašyta a papunkčio trečiojoje
įtraukoje, kredito užtikrinimas vis tiek gali būti pripažintas sumažinus
jo vertę, kaip nurodyta 3 dalies 84 punkte. c) Jei kredito
išvestinės priemonės numato atsiskaitymą pinigais,
nuostolių patikimumui vertinti yra numatytas patikimas vertinimo procesas.
Aiškiai nurodomas laikotarpis, per kurį galima gauti bazinės
pozicijos vertinimus po kredito įvykio. d) Jei
atsiskaitymui reikalaujama, kad būtų numatytos užtikrinimo pirkėjo
teisės ir galimybės perleisti bazinę poziciją užtikrinimo
teikėjui, bazinės pozicijos sąlygos numato, kad negalima
nepagrįstai sulaikyti jokio tokiam perleidimui reikiamo sutikimo. e) Aiškiai
nurodoma šalių, atsakingų už nustatymą, ar įvyko kredito
įvykis, tapatybė. Šis nustatymas nėra vien tik užtikrinimo pardavėjo
atsakomybė. Užtikrinimo pirkėjas turi teisę (galimybę)
informuoti užtikrinimo teikėją apie kredito įvykio
atsiradimą. 20. Kredito
išvestinės priemonės atveju nesutapimas tarp bazinės pozicijos
ir referentinės pozicijos (t. y. įsipareigojimo, naudojamo nustatyti
atsiskaitymo vertę pinigais arba perduodamą įsipareigojimą)
arba tarp bazinės pozicijos ir įsipareigojimo, naudojamo nustatyti,
ar įvyko kredito įvykis, leistinas tik tada, jei įvykdomos šios
sąlygos: a) referentinė
pozicija arba įsipareigojimas, naudojamas nustatyti, ar įvyko kredito
įvykis – žiūrint pagal situaciją – vertinami vienodai (pari
passu) arba žemiau nei bazinė pozicija; b) bazinės
pozicijos ir referentinės pozicijos arba įsipareigojimo, naudojamo
nustatyti, ar įvyko kredito įvykis – žiūrint pagal
situaciją – įsipareigojantysis asmuo yra tas pats (t. y. tas pats
juridinis asmuo), taip pat yra numatyti teisiškai įgyvendinami sutarties
straipsniai, numatantys kryžminio neįvykdymo arba pagreitinimo atvejus. 3 dalis.
Kredito rizikos mažinimo poveikio apskaičiavimas 1. Vadovaujantis
4–6 dalimis, kai tenkinamos 1 ir 2 dalių nuostatos, pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimas pagal 1 poskirsnio 78–83
straipsnius ir pagal riziką įvertintų pozicijų ir
tikėtinų nuostolių sumų apskaičiavimas pagal 84–89
straipsnius gali būti pakeistas pagal šios dalies nuostatas. 2. Pinigai,
vertybiniai popieriai ar biržos prekės, įsigyti, pasiskolinti arba
gauti pagal atpirkimo sandorį arba pagal vertybinių popierių
arba biržos prekių skolinimo arba skolinimosi sandorius, laikomi užtikrinimo
priemonėmis. 1. Tiesioginis
kredito užtikrinimas 1.1. Su
kreditu susiję vekseliai 3. Investicijos
į skolinančios kredito įstaigos išleistus su kreditu susijusius
vekselius gali būti laikomos piniginėmis užtikrinimo priemonėmis. 1.2. Balansiniai
įskaitymo sandoriai 4. Paskolos
ir indėliai skolinančioje kredito įstaigoje, kuriems taikomi
balansiniai įskaitymo sandoriai, turi būti laikomi piniginėmis
užtikrinimo priemonėmis. 1.3. Pagrindiniai
įskaitymo sandoriai, apimantys atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius 1.3.1. Visiškai
koreguotos pozicijos vertės apskaičiavimas a) Taikant
„standartinių“ nepastovumo korekcijų arba „savų
įverčių“ nepastovumo korekcijų metodus, 5. remiantis
12–22 punktais, apskaičiuojant visiškai koreguotą pozicijos
vertę (E*) pozicijoms, kurioms taikoma atitinkama pagrindinio
įskaitymo sandorio sutartis, apimanti atpirkimo sandorius ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius,
taikytinos nepastovumo korekcijos apskaičiuojamos remiantis toliau
išdėstytu būdu taikant arba standartinių nepastovumo
korekcijų, arba savų įverčių nepastovumo
korekcijų metodus, kaip aprašoma 35–60 punktuose išsamiajam
finansinės užtikrinimo priemonės metodui. Taikant savų įverčių
metodą, galioja tos pačios sąlygos ir reikalavimai kaip ir pagal
išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą. 6. Kiekvienam
vertybinių popierių tipui grynoji pozicija apskaičiuojama iš to
tipo paskolintų, parduotų arba pagal pagrindinį įskaitymo sandorį
pateiktų vertybinių popierių bendrosios vertės atimant
visą to tipo vertybinių popierių, paskolintų,
įsigytų ar gautų pagal sutartį, vertę. 7. 6
punkte vertybinių popierių tipas – tai vertybiniai popieriai, kuriuos
išleido tas pats emitentas, kurių emisijos datos yra tokios pačios,
kurių terminai yra tokie patys, kuriems taikomi tie patys terminai ir
sąlygos bei kuriems taikomas tas pats likvidavimo laikotarpis, kaip
nurodyta 35–60 punktuose. 8. Grynoji
pozicija bet kuria valiuta, išskyrus pagrindinio įskaitymo sandorio
atsiskaitymo valiutą, apskaičiuojama iš visos ta valiuta išreikštos
paskolintų, parduotų ar pagal pagrindinį įskaitymo
sandorį perleistų vertybinių popierių bendrosios
vertės, prie jos pridėjus ta valiuta išreikštą paskolintą
arba pagal sutartį perduotą sumą, atimant visos ta valiuta
išreikštos vertybinių popierių, pasiskolintų, įsigytų
ar pagal sutartį gautų, vertės ir ta valiuta išreikštos
pasiskolintos arba pagal sutartį gautos sumos sumą. 9. Tam
tikro tipo vertybiniams popieriams arba pinigų pozicijai tinkama nepastovumo
korekcija taikoma teigiamai arba neigiamai to tipo vertybinių
popierių grynajai pozicijai. 10. Užsienio
valiutos kurso rizikos (fx) nepastovumo korekcija taikoma grynajai teigiamai
arba neigiamai pozicijai kiekviena valiuta, išskyrus pagrindinio įskaitymo
sandorio atsiskaitymo valiutą. 11. E*
apskaičiuojamas pagal šią formulę: E* = max {0,
[(∑(E) - ∑(C)) + ∑(|grynoji pozicija kiekvieno tipo
vertybiniams popieriams| x Hsec) + + (∑|Efx| x
Hfx)]} Kai pagal riziką
įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal 78–83 straipsnius, E yra
pozicijos vertė kiekvienai atskirai pozicijai pagal sutartį, kuri
būtų taikoma nesant kredito užtikrinimo. Kai pagal riziką
įvertintos pozicijos ir tikėtinų nuostolių sumos
apskaičiuojamos pagal 84–89 straipsnius, E yra pozicijos vertė
kiekvienai atskirai pozicijai pagal sutartį, kuri būtų taikoma
nesant kredito užtikrinimo. C yra pasiskolintų,
įsigytų arba gautų vertybinių popierių arba biržos prekių
vertė arba kiekvienos tokios pozicijos atžvilgiu pasiskolintų ar
gautų pinigų suma. ∑(E) – tai
visų E pagal sutartį suma. ∑(C) – tai
visų C pagal sutartį suma. Efx yra grynoji
(teigiama arba neigiama) pozicija tam tikra valiuta, išskyrus sandorio
sutarties atsiskaitymo valiutą, kaip apskaičiuojama pagal 8
punktą. Hsec yra nepastovumo
korekcija, taikytina tam tikro tipo vertybiniams popieriams. Hfx yra
užsienio valiutos kurso nepastovumo korekcija. E* yra visiškai
koreguota pozicijos vertė. b) Taikant
vidaus modelių metodą 12. Kaip
alternatyvą standartinių nepastovumo korekcijų metodui arba
savų įverčių nepastovumo korekcijų metodui,
apskaičiuojant visiškai koreguotą pozicijos vertę (E*),
atsirandančią taikant atitinkamą pagrindinio įskaitymo sandorio
sutartį, apimančią atpirkimo sandorius ir (arba) vertybinių
popierių arba biržos prekių skolinimo arba skolinimosi sandorius ir
(arba) kitus kapitalo rinkos veikiamus sandorius, išskyrus išvestinius
sandorius, kredito įstaigoms gali būti leidžiama taikyti vidaus
modelių metodus, kurie atsižvelgia į koreliacijos tarp
vertybinių popierių pozicijų, kurioms taikytina pagrindinio
įskaitymo sandorio sutartis, poveikį bei į susijusių
priemonių likvidumą. Šiame metode taikomi vidaus modeliai pateikia
galimo neužtikrintos pozicijos vertės pokyčio įvertį
(∑E - ∑C). 13. Kredito
įstaiga gali pasirinkti taikyti vidaus modelių metodą
neatsižvelgiant į tai, kurį kredito rizikos metodą ji pasirinko:
standartizuotą metodą ar vidaus reitingais pagrįstą (IRB
Foundation Approach) metodą. Tačiau jei kredito įstaiga ketina
taikyti vidaus modelių metodą, ji turi jį taikyti visoms
sandorio šalims ir vertybiniams popieriams, išskyrus nereikšmingus portfelius,
kuomet ji gali taikyti standartinių nepastovumo korekcijų metodą
arba savų įverčių nepastovumo korekcijų metodą,
kaip aprašoma 5–11 punktuose. 14. Vidaus
modelių metodą gali taikyti tos kredito įstaigos, kurios pagal
Direktyvos [93/6/EEB] V priedą yra gavusios vidaus rizikos valdymo modelio
pripažinimą. 15. Kredito
įstaigos, kurios nėra gavusios priežiūrinio pripažinimo,
leidžiančio taikyti tokį modelį pagal Direktyvą 93/6/EEB,
gali kreiptis į kompetentingas institucijas, kad šiuose punktuose
išdėstytiems tikslams gautų vidaus rizikos vertinimo modelio
pripažinimą. 16. Pripažinimas
suteikiamas tik tada, kai kompetentinga institucija yra įsitikinusi, kad
kredito įstaigos rizikos valdymo sistema, skirta valdyti riziką, atsirandančią
dėl pagrindinių įskaitymo sandorių, yra konceptualiai
patikima ir įgyvendinama principingai bei kad laikomasi ypač šių
kokybės standartų: a) vidaus
rizikos vertinimo modelis, taikomas galimam sandorių kainos nepastovumui
apskaičiuoti, yra glaudžiai integruotas į kredito įstaigos
kasdienio rizikos valdymo procesą ir naudojamas kaip pagrindas kredito
įstaigos vadovybei teikti informaciją apie rizikos pozicijas; b) kredito
įstaigoje veikia rizikos kontrolės skyrius, kuris yra nepriklausomas
nuo verslu užsiimančių skyrių ir atsiskaito tiesiogiai vadovybei.
Skyrius turi būti atsakingas už įstaigos rizikos valdymo sistemos
kūrimą ir įgyvendinimą. Jis kasdien rengia ir analizuoja
ataskaitas apie rizikos vertinimo modelio rezultatus ir atitinkamas priemones,
taikytinas atsižvelgiant į pozicijos apribojimus; c) rizikos
kontrolės skyriaus kasdien parengtas ataskaitas peržiūri atitinkamo
rango vadovybė, turinti pakankamai įgaliojimų sumažinti prisiimtas
pozicijas arba bendrą rizikos poziciją; d) kredito
įstaigos rizikos kontrolės skyriuje yra pakankamai darbuotojų,
kvalifikuotų taikyti sudėtingus modelius; e) kredito
įstaiga yra nustačiusi procedūras stebėti ir užtikrinti,
kad būtų laikomasi dokumentuose išdėstytos vidaus politikos ir
kontrolės procedūrų, susijusių su bendruoju rizikos
vertinimo sistemos veikimu; f) kredito
įstaigos modeliai turi pakankamo tikslumo vertinant riziką
įrodymų, kuriuos galima pademonstruoti atliekant jos rezultatų
grįžtamąjį patikrinimą naudojant mažiausiai vienerių
metų duomenis; g) kredito
įstaiga dažnai vykdo griežtą testavimo nepalankiausiomis
sąlygomis programą. Vadovybė peržiūri tokių
tikrinimų rezultatus ir atsižvelgia į juos nustatydama politiką
ir apribojimus; h) kredito
įstaiga privalo atlikti nepriklausomą savo rizikos vertinimo sistemos
patikrinimą, kaip reguliaraus vidaus audito proceso dalį. Šio
patikrinimo metu turi būti tikrinama verslu užsiimančių
skyrių ir nepriklausomo rizikos kontrolės skyriaus veikla; i) ne
rečiau kaip kartą per metus kredito įstaiga privalo patikrinti
savo rizikos valdymo sistemą. 17. Galimam
vertės pokyčiui apskaičiuoti taikomi toliau išvardyti
minimalūs standartai: a) bent
kartą per dieną apskaičiuojamas galimas vertės pokytis; b) 99 % kvantilis,
vienpusis pasikliautinasis intervalas; c) 5 dienų
lygiavertis likvidavimo laikotarpis, išskyrus kitus nei atpirkimo sandorius ir
(arba) vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandorius ir (arba) kitus su kapitalo rinka susijusius sandorius,
kuomet taikomas 10 dienų lygiavertis likvidavimo laikotarpis; d) ne mažiau
kaip vienerių metų duomenų efektyvus stebėjimo laikotarpis,
išskyrus tuos atvejus, kai gali būti taikomas trumpesnis stebėjimo
laikotarpis dėl labai išaugusio kainų svyravimo; e) trijų
mėnesių duomenų grupės patikslinimai. 18. Kompetentingos
institucijos reikalauja, kad vidaus rizikos vertinimo modelis apimtų
pakankamai rizikos veiksnių, kad būtų galima atsižvelgti į
visas reikšmingas kainos rizikos rūšis. 19. Kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigoms naudoti empirines koreliacijas
tarp rizikos kategorijų ir jų viduje, jeigu jos įsitikina, kad
įstaigos koreliacijų skaičiavimo sistema yra patikima ir
nuosekliai įgyvendinama. 20. Reikalaujama,
kad vidaus modelių metodą taikanti kredito įstaiga atliktų
modelio rezultatų grįžtamąjį patikrinimą, taikydama kasmet
nustatomų 20 sandorio šalių imtį. Tarp šių sandorio
šalių turi būti 10 didžiausiųjų, kaip nurodo kredito
įstaiga pagal savą pozicijų vertinimo metodą, ir dar 10
kitų, atsitiktinai parinktų šalių. Kiekvienai dienai ir
kiekvienai sandorio šaliai kredito įstaiga turėtų palyginti
faktinius sandorio šalies pozicijos vertės pokyčius vienos dienos
perspektyvoje su pozicijos vertės pokyčio įverčiu,
apskaičiuotu pagal ankstesnės darbo dienos pabaigos duomenis taikant
vidaus modelių metodą. Išimtis nustatoma kiekvienam stebėjimui,
kai faktinis pozicijos pokytis viršija vidaus modelių įvertį. Atsižvelgiant
į skaičių išimčių, nustatytų dvidešimties (20)
sandorio šalių stebėjimuose per paskutines 250 darbo dienų
(apimančias 5 000 stebėjimų), vidaus modelio rezultatų
įvertis padidinamas taikant 1 lentelėje nurodytą daugiklį. 1 lentelė Zona || Išimčių skaičius || Daugiklis Pilkoji zona || 0-99 || 1 || 100-119 || 1.13 || 120-139 || 1.17 Geltonoji zona || 140-159 || 1.22 || 160-179 || 1.25 || 180-199 || 1.28 Raudonoji zona || 200 ar daugiau || 1.33 Grįžtamojo
patikrinimo dalis yra tai, kad kredito įstaiga turi patvirtinti, jog išimtys
nėra sukoncentruotos jos pozicijose vienos ar kelių sandorio
šalių atžvilgiu. 21. Visiškai
koreguota pozicijos vertė (E*) kredito įstaigoms, taikančioms
vidaus modelių metodą, apskaičiuojama pagal tokią
formulę: E* = max {0,
[(∑E - ∑C) + (vidaus modelių metodo rezultato įvertis x
atitinkamas daugiklis)]}. Kai pagal riziką
įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal 1 poskirsnio 78–83
straipsnius, E yra pozicijos vertė kiekvienai atskirai pozicijai pagal
sutartį, kuri būtų taikoma nesant kredito užtikrinimo. Kai pagal riziką
įvertintos pozicijos ir tikėtinų nuostolių sumos
apskaičiuojamos pagal 84–89 straipsnius, E yra pozicijos vertė
kiekvienai atskirai pozicijai pagal sutartį, kuri būtų taikoma
nesant kredito užtikrinimo. C yra
pasiskolintų, įsigytų arba gautų vertybinių popierių
dabartinė rinkos vertė arba kiekvienos tokios pozicijos atžvilgiu
pasiskolintų ar gautų pinigų suma. ∑(E) – tai
visų E pagal sutartį suma. ∑(C) – tai
visų C pagal sutartį suma. 22. Apskaičiuodamos
kapitalo reikalavimus pagal vidaus modelius, kredito įstaigos taiko
ankstesnės darbo dienos modelio rezultatus. 1.3.2. Pagal
riziką įvertintų pozicijų ir tikėtinų
nuostolių sumų apskaičiavimas atpirkimo sandoriams ir (arba)
vertybinių popierių arba biržos prekių skolinimo arba
skolinimosi sandoriams ir (arba) kitiems kapitalo rinkos veikiamiems sandoriams
pagal pagrindinio įskaitymo sandorių sutartis Standartizuotas
metodas 23. Pagal
5–22 punktus apskaičiuojama E* imama kaip sandorio šalies pozicijos
vertė, kai pozicija atsiranda iš sandorių, kuriems taikomos
pagrindinių įskaitymo sandorių sutartys 80 straipsnio prasme. Vidaus reitingais
pagrįstas metodas 24. Pagal
5–22 punktus apskaičiuojama E* imama kaip sandorio šalies pozicijos
vertė, kai pozicija atsiranda iš sandorių, kuriems taikomos
pagrindinių įskaitymo sandorių sutartys VII priedo prasme. 1.4. Finansinės
užtikrinimo priemonės 1.4.1. Paprastasis
finansinės užtikrinimo priemonės metodas 25. Paprastąjį
finansinės užtikrinimo priemonės metodą galima taikyti tik tada,
kai pagal riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos pagal
78–83 straipsnius. Kredito įstaiga negali taikyti ir paprastojo
finansinės užtikrinimo priemonės metodo, ir išsamiojo finansinės
užtikrinimo priemonės metodo. Vertinimas 26. Pagal
šį metodą pripažintai finansinei užtikrinimo priemonei priskiriama
vertė, lygi jos rinkos vertei, kaip nustatyta pagal 2 dalies 6
punktą. Pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimas 27. Pretenzijų
dalims, užtikrintoms pripažintos užtikrinimo priemonės rinkos verte,
taikomas toks rizikos koeficientas, koks būtų taikomas pagal 78–83
straipsnius, jei skolintojas turėtų tiesioginę poziciją
užtikrinimo priemonės atžvilgiu. Užtikrintai daliai taikomas rizikos
koeficientas yra mažiausiai 20 %, išskyrus kaip nurodyta 28–30 punktuose. Likusiai
pozicijos daliai skiriamas toks rizikos koeficientas, koks būtų
taikomas neužtikrintai pozicijai sandorio šalies atžvilgiu pagal 78–83
straipsnius. Atpirkimo sandoriai
ir vertybinių popierių skolinimo arba skolinimosi sandoriai 28. Jei
pozicija atsiranda iš 59 ir 60 punktuose išvardytus kriterijus
atitinkančių sandorių, jos užtikrintai daliai taikomas 0 %
rizikos koeficientas. Jei sandorio šalis nėra pagrindinis rinkos dalyvis,
taikomas 10 % rizikos koeficientas. Nebiržiniai (OTC)
išvestiniai sandoriai, kurių rinkos vertė vertinama kasdien 29. Atsižvelgiant
į užtikrinimo laipsnį, 0 % rizikos koeficientas taikomas pozicijų
vertėms, nustatomoms pagal III priedą išvestinėms
priemonėms, išvardytoms IV priede ir, jei kasdien atliekamas rinkos
vertės vertinimas, užtikrintoms pinigais arba grynųjų
pinigų atitikmens priemonėmis, jei nėra valiutų nesutapimų.
Atsižvelgiant į užtikrinimo laipsnį, 10 % rizikos koeficientas taikomas
tokių sandorių pozicijų vertėms, užtikrintoms centrinės
valdžios ar centrinių bankų išleistais skolos vertybiniais popieriais,
kuriems pagal 78–83 straipsnius taikomas 0 % rizikos koeficientas. Šiame punkte
laikoma, kad „centrinės valdžios ar centrinių bankų išleisti
skolos vertybiniai popieriai“ apima: a) regioninės
valdžios arba vietos valdžios išleistus skolos vertybinius popierius,
kurių pozicijos pagal 78–83 straipsnius traktuojamos kaip centrinės
valdžios, kurios jurisdikcijoje jos yra įsteigtos, pozicijos; b) daugiašalių
plėtros bankų išleistus skolos vertybinius popierius, kuriems pagal
78–83 straipsnius taikomas 0 % rizikos koeficientas; c) tarptautinių
organizacijų išleistus skolos vertybinius popierius, kuriems pagal 78–83
straipsnius priskiriamas 0 % rizikos koeficientas. Kiti sandoriai 30. 0
% rizikos koeficientas gali būti taikomas tada, kai pozicijos vertė
ir užtikrinimo priemonė yra nurodytos ta pačia valiuta ir jei: a) arba užtikrinimo
priemonė yra indėlis arba pinigų atitikmens priemonės, arba b) užtikrinimo
priemonė yra centrinės valdžios ar centrinių bankų išleisti
skolos vertybiniai popieriai, kuriems pagal 78–83 straipsnius galima taikyti 0
% rizikos koeficientą, ir jei jos rinkos vertė buvo diskontuota 20 %. Šiame punkte laikoma,
kad centrinės valdžios arba centrinių bankų išleisti skolos
vertybiniai popieriai apima ankstesnėje antraštėje nurodytus skolos
vertybinius popierius. 1.4.2. Išsamusis
finansinės užtikrinimo priemonės metodas 31. Vertinant
finansinę užtikrinimo priemonę išsamiojo finansinės užtikrinimo
priemonės metodo tikslams, „nepastovumo korekcija“ taikoma užtikrinimo
priemonės rinkos vertei, kaip toliau nurodyta 35–60 punktuose, siekiant atsižvelgti
į kainos nepastovumą. 32. Atsižvelgiant
į valiutų nesutapimų traktavimą nebiržinių (OTC)
išvestinių sandorių atveju, kaip aprašyta 33 punkte, kai užtikrinimo
priemonė išreikšta valiuta, kuri skiriasi nuo bazinės pozicijos
valiutos, valiutos nepastovumą atspindinti korekcija pridedama prie nepastovumo
korekcijos, atitinkančios užtikrinimo priemonę, kaip nurodyta 35–60
punktuose. 33. Nebiržinių
(OTC) išvestinių sandorių, kuriuos apima įskaitymo sandorių
sutartys, kurias pripažįsta kompetentingos institucijos pagal III
priedą, atveju valiutos nepastovumą atspindinti nepastovumo korekcija
taikoma tada, kai yra nesutapimas tarp užtikrinimo priemonės valiutos ir
atsiskaitymo valiutų. Net tais atvejais, kai sandoriuose, kuriuos apima
įskaitymo sandorių sutartys, naudojamos kelios valiutos, taikoma tik
viena nepastovumo korekcija. a) Koreguotų
verčių apskaičiavimas 34. Visiems
sandoriams, išskyrus sandorius, kuriems taikomos pripažintos pagrindinių
įskaitymo sandorių sutartys (o tada taikomos 5–24 punktų
nuostatos), užtikrinimo priemonės, į kurią turi būti
atsižvelgta, pagal nepastovumą pakoreguota vertė apskaičiuojama
toliau nurodytu būdu: CVA = C x
(1-HC-HFX). Pozicijos, į
kurią turi būti atsižvelgta, pagal nepastovumą pakoreguota
vertė apskaičiuojama taip: EVA = E x
(1+HE), o nebiržinių (OTC) išvestinių sandorių atveju
EVA = E. Visiškai koreguota
pozicijos vertė, atsižvelgiant tiek į užtikrinimo priemonės nepastovumą,
tiek į rizikos mažinimo poveikį, apskaičiuojama taip: E* = max {0, [EVA
- CVAM]}, kai E yra pozicijos
vertė, kuri būtų nustatoma pagal 78–83 straipsnius arba pagal
84–89 straipsnius – atsižvelgiant į situaciją – jei pozicija
nebūtų užtikrinta. EVA yra
pagal nepastovumą pakoreguota pozicija. CVA yra
pagal nepastovumą pakoreguota užtikrinimo priemonės vertė. CVAM ir CVA
toliau koreguojamos atsižvelgiant į bet kuriuos terminų nesutapimus
laikantis 4 dalies nuostatų. HE yra nepastovumo
korekcija, atitinkanti poziciją (E), kaip apskaičiuojama pagal 35–60
punktus. HC yra nepastovumo
korekcija, atitinkanti poziciją, kaip apskaičiuojama pagal 35–60
punktus. HFX yra nepastovumo
korekcija dėl valiutų nesutapimo, apskaičiuojama pagal 35–60
punktus. E* yra visiškai
koreguota pozicijos vertė atsižvelgiant tiek į užtikrinimo
priemonės nepastovumą, tiek į rizikos mažinimo poveikį. b) Taikytinų
nepastovumo korekcijų apskaičiavimas 35. Nepastovumo
korekcijos gali būti apskaičiuojamos dviem būdais: standartinių
nepastovumo korekcijų metodu arba savų įverčių nepastovumo
korekcijų metodu („savų įverčių“ metodu). 36. Kredito
įstaiga gali pasirinkti taikyti standartinių nepastovumo
korekcijų metodą arba savų įverčių nepastovumo
korekcijų metodą neatsižvelgiant į tai, ar pagal riziką
įvertintoms pozicijoms apskaičiuoti ji pasirinko 78–83 straipsnius ar
84–89 straipsnius. Tačiau jei kredito įstaigos siekia taikyti
savų įverčių metodą, jos turi jį taikyti visam
priemonių tipų diapazonui, išskyrus nereikšmingus portfelius, kuomet
jos gali taikyti standartinių nepastovumo korekcijų metodą. Kai užtikrinimo
priemonę sudaro kelios pripažintos užtikrinimo priemonės, nepastovumo
korekcija lygi , kur ai
yra i-tosios užtikrinimo priemonės santykis su užtikrinimo priemonių
visuma, o Hi yra tai užtikrinimo priemonei taikoma nepastovumo
korekcija. i) Standartinės
nepastovumo korekcijos 37. Nepastovumo
korekcijos, taikytinos pagal standartinių nepastovumo korekcijų
metodą (remiantis prielaida, kad kasdien atliekamas perkainojimas) yra
tokios, kaip nustatyta 2–5 lentelėse. NEPASTOVUMO
KOREKCIJOS 2 lentelė Kredito kokybės žingsnis, su kuriuo siejamas skolos vertybinio popieriaus kredito rizikos vertinimas || Terminas iki sandorio galiojimo pabaigos || 1 dalies 7 punkto b papunktyje išvardytų emitentų išleistų skolos vertybinių popierių nepastovumo korekcijos || 1 dalies 7 punkto c ir d papunkčiuose išvardytų emitentų išleistų skolos vertybinių popierių nepastovumo korekcijos || || 20 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 10 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 5 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 20 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 10 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 5 dienų likvidavimo laikotarpis (%) 1 || ≤ 1 metai || 0.707 || 0.5 || 0.354 || 1.414 || 1 || 0.707 || >1 ≤ 5 metai || 2.828 || 2 || 1.414 || 5.657 || 4 || 2.828 || > 5 metai || 5.657 || 4 || 2.828 || 11.314 || 8 || 5.657 2-3 || ≤ 1 metai || 1.414 || 1 || 0.707 || 2.828 || 2 || 1.414 || >1 ≤ 5 metai || 4.243 || 3 || 2.121 || 8.485 || 6 || 4.243 || > 5 metai || 8.485 || 6 || 4.243 || 16.971 || 12 || 8.485 4 || ≤ 1 metai || 21.213 || 15 || 10.607 || Netaikoma || Netaikoma || Netaikoma || >1 ≤ 5 metai || 21.213 || 15 || 10.607 || Netaikoma || Netaikoma || Netaikoma || > 5 metai || 21.213 || 15 || 10.607 || Netaikoma || Netaikoma || Netaikoma 3 lentelė Kredito kokybės žingsnis, su kuriuo siejamas trumpalaikio skolos vertybinio popieriaus kredito rizikos vertinimas || 1 dalies 7 punkto b papunktyje išvardytų emitentų išleistų skolos vertybinių popierių nepastovumo korekcijos su trumpalaikiais kredito rizikos vertinimais || 1 dalies 7 punkto c ir d papunkčiuose išvardytų emitentų išleistų skolos vertybinių popierių nepastovumo korekcijos su trumpalaikiais kredito rizikos vertinimais || 20 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 10 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 5 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 20 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 10 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 5 dienų likvidavimo laikotarpis (%) 1 || 0.707 || 0.5 || 0.354 || 1.414 || 1 || 0.707 2-3 || 1.414 || 1 || 0.707 || 2.828 || 2 || 1.414 4 lentelė Kiti užtikrinimo priemonių ar pozicijų tipai || 20 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 10 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 5 dienų likvidavimo laikotarpis (%) Pagrindinio indekso akcijos, pagrindinio indekso konvertuojamos obligacijos || 21.213 || 15 || 10.607 Kitos akcijos ar konvertuojamos obligacijos, listinguojamos pripažintose biržose || 35.355 || 25 || 17.678 Pinigai || 0 || 0 || 0 Auksas || 21.213 || 15 || 10.607 5 lentelė Nepastovumo korekcija esant valiutų nesutapimui 20 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 20 dienų likvidavimo laikotarpis (%) || 5 dienų likvidavimo laikotarpis (%) 11.314 || 8 || 5.657 38. Užtikrintiems
skolinimo sandoriams taikomas 20 darbo dienų likvidavimo laikotarpis.
Atpirkimo sandoriams (išskyrus kai tokie sandoriai apima biržos prekių
arba garantuotų teisių, susijusių su nuosavybės teise
į biržos prekes, perleidimą) ir vertybinių popierių
skolinimo arba skolinimosi sandoriams taikomas 5 darbo dienų likvidavimo
laikotarpis. Kitiems kapitalo rinkos veikiamiems sandoriams taikomas 10 darbo
dienų likvidavimo laikotarpis. 39. 2–5
lentelėse ir 40–42 punktuose kredito kokybės žingsnis, su kuriuo
siejamas skolos vertybinio popieriaus kredito rizikos vertinimas, yra toks kredito
kokybės žingsnis, su kuriuo kompetentingos institucijos sieja išorinį
kredito rizikos vertinimą pagal 78–83 straipsnius. Šiems tikslams taip pat
taikomas 1 dalies 10 punktas. 40. Reikalavimų
neatitinkantiems vertybiniams popieriams, paskolintiems ar parduotiems pagal
atpirkimo sandorius arba vertybinių popierių skolinimo arba
skolinimosi sandorius, nepastovumo korekcija yra tokia pati kaip ir nepagrindinio
indekso akcijoms, listinguojamoms pripažintose biržose. 41. Reikalavimus
atitinkantiems kolektyvinio investavimo subjektų vienetams nepastovumo
korekcija yra didžiausia nepastovumo korekcija, kuri būtų taikoma,
atsižvelgiant į sandorio likvidavimo laikotarpį, kaip nurodyta 38
punkte, bet kuriam turtui, į kurį fondas turi teisę investuoti. 42. Institucijų
išleistiems nereitinguotiems skolos vertybiniams popieriams, atitinkantiems 1
dalies 8 punkte išdėstytus tinkamumo kriterijus, nepastovumo korekcijos yra
tokios pat kaip ir institucijų ar įmonių ar išleistiems
vertybiniams popieriams, turintiems išorinį kredito rizikos vertinimą,
siejamą su 2 ar 3 kredito kokybės žingsniais. ii) Savi
nepastovumo korekcijų įverčiai 43. Kompetentingos
institucijos gali leisti įstaigoms, atitinkančioms 48–57 punktuose
išdėstytus reikalavimus, taikyti savus nepastovumo korekcijų
įverčius apskaičiuojant užtikrinimo priemonėms ir
pozicijoms taikytinas nepastovumo korekcijas. 44. Kai
skolos vertybiniai popieriai turi pripažintos IKVI kredito rizikos vertinimą,
kuris yra lygiavertis investiciniam reitingui arba geresnis, kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigoms nepastovumo įvertį
skaičiuoti kiekvienai vertybinių popierių kategorijai. 45. Nustatydamos
atitinkamas kategorijas, kredito įstaigos atsižvelgia į vertybinių
popierių emitento tipą, vertybinių popierių išorinį
kredito rizikos vertinimą, jų terminą iki sandorio galiojimo
pabaigos ir jų modifikuotą trukmę. Nepastovumo
įverčiai turi būti reprezentatyvūs vertybinių
popierių, kredito įstaigos priskirtų tam tikrai kategorijai,
įverčiai. 46. Skolos
vertybiniams popieriams, kurie turi pripažintos IKVI kredito rizikos vertinimą,
kuris yra lygiavertis mažesniam investiciniam reitingui, ir kitoms reikalavimus
atitinkančioms užtikrinimo priemonėms nepastovumo korekcijos
skaičiuojamos kiekvienam straipsniui individualiai. 47. Savų
įverčių metodą taikančios kredito įstaigos turi
įvertinti užtikrinimo priemonių arba užsienio valiutų kursų
nesutapimų nepastovumą, neatsižvelgdamos į bet kurias
koreliacijas tarp neužtikrintos pozicijos, užtikrinimo priemonės ir (arba)
keitimo kursų. Kiekybiniai
kriterijai 48. Apskaičiuojant
nepastovumo korekcijas, taikomas 99-to kvantilio vienpusis pasikliautinasis
intervalas. 49. Likvidavimo
laikotarpis užtikrintiems skolinimo sandoriams yra 20 darbo dienų;
atpirkimo sandoriams, išskyrus kai tokie sandoriai apima biržos prekių
arba garantuotų teisių, susijusių su nuosavybės teise
į biržos prekes, perleidimą, ir vertybinių popierių
skolinimo arba skolinimosi sandoriams – 5 darbo dienos; o kitiems kapitalo
rinkos veikiamiems sandoriams – 10 darbo dienų. 50. Atitinkamam
sandorio tipui kredito įstaigos gali naudoti nepastovumo korekcijas,
apskaičiuotas pagal ilgesnius arba trumpesnius likvidavimo laikotarpius,
pailgintus arba sutrumpintus pagal 49 punkte nurodytą likvidavimo
laikotarpį, taikant laiko kvadratinės šaknies formulę: kur TM yra
atitinkamas likvidavimo laikotarpis;HM yra nepastovumo korekcija
esant atitinkamam likvidavimo laikotarpiui; HN yra nepastovumo
korekcija, pagrįsta likvidavimo laikotarpiu TN. 51. Kredito
įstaigos atsižvelgia į mažos vertės turto nelikvidumą.
Likvidavimo laikotarpis padidinamas tais atvejais, kai yra abejonių
dėl užtikrinimo priemonės likvidumo. Jos taip pat nustato atvejus,
kai ankstesnių laikotarpių duomenys gali sumenkinti galimą
nepastovumą, pavyzdžiui, nustatyta bazinė valiuta. Tokie atvejai
sprendžiami pasitelkiant nepalankiausių sąlygų scenarijų. 52. Apskaičiuojant
nepastovumo korekciją, duomenų stebėjimo laikotarpis (imties
periodas) yra bent vieneri metai. Kredito įstaigoms, kurios taiko koeficientų
schemą arba kitus metodus duomenų stebėjimo laikotarpiui,
faktinis stebėjimo laikotarpis yra mažiausiai vieneri metai (t. y.
atskirų stebėjimų vidutinis svertinis atsilikimas laike yra ne
mažiau kaip 6 mėnesiai). Kompetentingos institucijos gali taip pat
reikalauti, kad kredito įstaiga savo nepastovumo korekcijas
apskaičiuotų taikydama trumpesnį duomenų stebėjimo
laikotarpį, jeigu – kompetentingų institucijų nuomone – tai
galima pateisinti dėl labai išaugusio kainų svyravimo. 53. Kredito
įstaigos savo duomenų rinkinius atnaujina ne rečiau kaip kas
trys mėnesiai ir taip pat juos naujai įvertina, kai tik rinkos kainos
patiria reikšmingų pokyčių. Tai reiškia, kad nepastovumo
korekcijos apskaičiuojamos bent kartą kas trys mėnesiai. Kokybiniai kriterijai 54. Nepastovumo
įverčiai naudojami kasdieniame kredito įstaigos rizikos valdymo
procese, įskaitant su jos vidaus pozicijų ribomis susijusius
aspektus. 55. Jei
kasdieniame kredito įstaigos rizikos valdymo procese tam tikram
konkrečiam sandoriui taikomas likvidavimo laikotarpis yra ilgesnis, nei
nustatyta šioje dalyje, kredito įstaigos nepastovumo korekcijos atitinkamai
padidinamos pagal 50 punkte nurodytą laiko kvadratinės šaknies
formulę. 56. Kredito
įstaiga yra nustačiusi procedūras, skirtas stebėti ir
užtikrinti, kad būtų laikomasi dokumentuose išdėstytos vidaus
politikos ir kontrolės procedūrų, susijusių su jos nepastovumo
korekcijų vertinimo sistemos veikimu ir tokių įverčių
integravimu į jos rizikos valdymo procesą. 57. Kaip
kredito įstaigos vidaus audito proceso dalis, reguliariai atliekamas
nepriklausomas kredito įstaigos nepastovumo korekcijų vertinimo
sistemos patikrinimas. Visos nepastovumo korekcijų vertinimo ir šių
korekcijų integravimo į kredito įstaigos rizikos valdymo
procesą sistemos patikrinimas atliekamas bent kartą per metus ir
konkrečiai analizuoja bent jau šiuos aspektus: a) įvertintų
nepastovumo korekcijų integravimas į kasdienį rizikos
valdymą; b) nepastovumo
korekcijų vertinimo proceso reikšmingų pokyčių pripažinimas
galiojančiais; c) duomenų
šaltinių, naudojamų nepastovumo korekcijų vertinimo sistemų
darbe, nuoseklumo, pateikimo laiku ir patikimumo, taip pat tokių
duomenų šaltinių nepriklausomumo patikrinimas; d) nepastovumo
prielaidų tikslumas ir tinkamumas. iii) Nepastovumo
korekcijų padidinimas 58. 37–42
punktuose nurodytos nepastovumo korekcijos – tai nepastovumo korekcijos,
taikytinos tada, jei kasdien atliekamas perkainojimas. Analogiškai, kai kredito
įstaiga taiko savus nepastovumo korekcijų įverčius pagal
43–57 punktus, šie pirmiausia turi būti apskaičiuoti kasdienio
perkainojimo pagrindu. Jei perkainojimas atliekamas rečiau kaip kartą
per dieną, taikomos didesnės nepastovumo korekcijos. Šie
apskaičiuojami padidinant kasdienes perkainojimo nepastovumo korekcijas,
taikant šią „laiko kvadratinės šaknies“ formulę: kai H yra taikytina nepastovumo
korekcija; HM nepastovumo
korekcija, kai perkainojimas atliekamas kasdien; NR yra
faktinis darbo dienų skaičius tarp perkainojimų; TM yra tam
tikro sandorio tipo likvidavimo laikotarpis. iv) 0
% nepastovumo korekcijos taikymo sąlygos 59. Atpirkimo
sandoriams ir vertybinių popierių skolinimo arba skolinimosi
sandoriams, kai kredito įstaiga taiko standartinių nepastovumo
korekcijų metodą arba savų įverčių dydžių
metodą ir kai yra įvykdytos toliau a–h papunkčiuose
išdėstytos sąlygos, kompetentingos institucijos gali leisti kredito
įstaigoms netaikyti pagal 35–58 punktus apskaičiuotų nepastovumo
korekcijų, o vietoj jų taikyti 0 % nepastovumo korekciją. Ši
pasirinkimo teisė nesuteikiama kredito įstaigoms, taikančioms
12–22 punktuose aprašytą vidaus modelių metodą. a) ir pozicija,
ir užtikrinimo priemonė yra 1 dalies 7 punkto b papunkčiui
priskiriami pinigai arba vertybiniai popieriai; b) ir pozicija,
ir užtikrinimo priemonė nurodytos ta pačia valiuta; c) arba
sandorio terminas yra ne daugiau kaip viena diena, arba kasdien
įvertinamos ir pozicijos, ir užtikrinimo priemonės rinkos vertės
ar kasdien pakoreguojama jų marža; d) laikoma, kad
laikotarpis tarp paskutinio įvertinimo rinkos verte, kol sandorio šalis
nesugebėjo pakoreguoti maržos, ir užtikrinimo priemonės likvidavimo
yra ne daugiau kaip keturios darbo dienos; e) už
sandorį atsiskaitoma pagal tam sandorio tipui pasitvirtinusią
atsiskaitymo sistemą; f) sutarties
dokumentai yra standartiniai dokumentai, rinkoje taikomi atpirkimo sandoriams
arba vertybinių popierių skolinimo arba skolinimosi sandoriams tais
vertybiniais popieriais; g) sandoris
reglamentuojamas dokumentais, kuriuose nurodoma, kad, sandorio šaliai
neįvykdžius įsipareigojimo pateikti pinigus ar vertybinius popierius
arba suteikti maržą arba kitais įsipareigojimų neįvykdymo
atvejais sandoris nedelsiant nutraukiamas; h) kompetentingos
institucijos sandorio šalį laiko „pagrindine rinkos dalyve".
Pagrindiniais rinkos dalyviais gali būti šie subjektai: –
1 dalies 7 punkto b
papunktyje išvardyti subjektai, kai jų pozicijoms pagal 78–83 straipsnius
suteikiamas 0 % rizikos koeficientas; –
institucijos; –
kitos finansų
įmonės (įskaitant draudimo bendroves), kai jų pozicijoms
pagal 78–83 straipsnius suteikiamas 20 % rizikos koeficientas, arba kurios –
jei tai kredito įstaigos, pagal riziką įvertintas pozicijas ir
tikėtinų nuostolių sumas skaičiuojančios pagal 83–89
straipsnius – neturi pripažintos IKVI kredito rizikos vertinimo ir jei
reitinguojamos kaip pasižyminčios įsipareigojimų neįvykdymo
tikimybe, kuri lygiavertė tikimybei, siejamai su IKVI pateiktu kredito
rizikos vertinimu, kurį kompetentingos institucijos nustatė sietinu
su 2 ar aukštesniu kredito kokybės žingsniu pagal įmonių
pozicijų rizikos vertinimo taisykles, nustatytas 78–83 straipsniuose; –
reguliuojami
kolektyvinio investavimo subjektai, kuriems taikomi kapitalo arba svertų
reikalavimai; –
reguliuojami
pensijų fondai; –
pripažintos kliringo
organizacijos. 60. Kai
atpirkimo sandoriams arba vietos valdžios išleistų vertybinių
popierių skolinimo arba skolinimosi sandoriams kompetentinga institucija leidžia
taikyti 59 punkte numatytą traktavimą, kitos kompetentingos
institucijos gali leisti jų jurisdikcijoje įsteigtoms kredito
įstaigoms tokiems patiems sandoriams taikyti tą patį
metodą. c) Pagal
riziką įvertintų pozicijų ir tikėtinų
nuostolių sumų apskaičiavimas Standartizuotas
metodas 61. Pagal
34 punktą apskaičiuota E* 80 straipsnyje laikoma pozicijos verte. Vidaus reitingais
pagrįstas metodas (IRB Foundation Approach) 62. Šiame
punkte nurodytu būdu apskaičiuotas LGD* (dabartinis nuostolis
įsipareigojimo neįvykdymo atveju) lygus LGD VII priedo tikslams. LGD* = Max {0, LGD x
[(E*/E]}, kai LGD yra nuostolis
įsipareigojimo neįvykdymo atveju, kuris būtų taikomas
pozicijai pagal 84–89 straipsnius, jei pozicija nebūtų užtikrinta; E yra pozicijos
vertė pagal 84–89 straipsnius; E*
apskaičiuojama pagal 34 punktą. 1.5. Kitos
84–89 straipsnių reikalavimus atitinkančios užtikrinimo
priemonės 1.5.1. Vertinimas a) Įkeistas
nekilnojamasis turtas 63. Nepriklausomas
vertintojas turtą vertina rinkos arba mažesne verte. Valstybėse
narėse, kurios įstatymais ar kitais teisės aktais yra
nustačiusios griežtus hipotekinės vertės vertinimo kriterijus, nepriklausomas
vertintojas gali įvertinti turtą hipotekine arba mažesne verte. 64. Rinkos
vertė – tai nustatyta suma, kurią turto vertinimo dieną
turtą ketinantis įsigyti pirkėjas galėtų iškeisti
į tą turtą su jį ketinančiu parduoti pardavėju
sandorio tarp nesusijusių šalių metu normaliomis aplinkybėmis, kai
kiekviena iš šalių veikia sąmoningai, apdairiai ir niekieno
neverčiama. Rinkos vertė dokumentuojama skaidriu ir aiškiu būdu. 65. Hipotekinė
vertė – tai turto vertė, kuri nustatoma atlikus apdairų
būsimos turto paklausos rinkoje vertinimą atsižvelgiant į turto
ilgaamžiškumo aspektus, įprastas ir vietos rinkos sąlygas bei
dabartinį ir alternatyvų tinkamą turto naudojimą. Nustatant
hipotekinę vertę, neatsižvelgiama į spekuliacinius elementus. Hipotekinė
vertė dokumentuose nurodoma skaidriai ir aiškiai. 66. Užtikrinimo
priemonės vertė yra rinkos vertė arba hipotekinė
vertė, atitinkamai sumažinta, kad atspindėtų pagal 2 dalies 8
punktą reikalaujamos stebėsenos rezultatus ir atsižvelgtų į
bet kurias ankstesnes pretenzijas į turtą. b) Gautinos
sumos 67. Gautinų
sumų vertė lygi sumai, kuri turi būti gauta. c) Kitos
fizinės užtikrinimo priemonės 68. Turtas
vertinamas jo rinkos verte – nustatyta suma, kurią turto vertinimo
dieną turtą ketinantis įsigyti pirkėjas galėtų
iškeisti į tą turtą su jį ketinančiu parduoti
pardavėju sandorio tarp nesusijusių šalių metu. 1.5.2. Pagal
riziką įvertintų pozicijų ir tikėtinų
nuostolių sumų apskaičiavimas a) Bendrasis
traktavimas 69. 70–73
punktuose nurodytu būdu apskaičiuotas LGD* (dabartinis nuostolis
įsipareigojimo neįvykdymo atveju) lygus LGD VII priedo tikslams. 70. Kai
užtikrinimo priemonės vertės (C) ir pozicijos vertės (E)
santykis yra mažesnis už C* ribinį dydį (minimalų
reikalaujamą pozicijos užtikrinimo priemonės lygį), kaip
nurodyta 6 lentelėje, LGD* lygus LGD, nurodytam VII priede neužtikrintoms
pozicijoms sandorio šalies atžvilgiu. 71. Kai
užtikrinimo priemonės vertės ir pozicijos vertės santykis yra
didesnis už antrąjį, didesnįjį C** ribinį dydį
(t. y. reikalaujamą užtikrinimo lygį, kad būtų pasiektas
visiškas LGD pripažinimas), kaip nurodyta 6 lentelėje, LGD* lygus toje
lentelėje nurodytam dydžiui. 72. Šiems
tikslams, kai pozicijos, kaip visumos, atžvilgiu nepasiekiamas reikalaujamas
užtikrinimo lygis C**, pozicija laikoma susidedančia iš dviejų
pozicijų: viena pozicija – tai ta dalis, kuriai pasiekiamas reikalaujamas
užtikrinimo lygis C**, o kita – likusioji dalis. 73. 6
lentelėje nurodyti taikytini LGD* ir reikalaujamo užtikrinimo lygiai
užtikrintoms pozicijų dalims: 6 lentelė Minimalus LGD
užtikrintoms pozicijų dalims || LGD* viršesnėms pretenzijoms arba neapibrėžtoms pretenzijoms || LGD* subordinuotoms pretenzijoms arba neapibrėžtoms pretenzijoms || Minimalus reikalaujamas pozicijos užtikrinimo lygis (C*) || Minimalus reikalaujamas pozicijos užtikrinimo lygis (C**) Gautinos sumos || 35% || 65% || 0% || 125% Gyvenamosios paskirties nekilnojamasis turtas; komercinės paskirties nekilnojamasis turtas || 35% || 65% || 30% || 140% Kitos užtikrinimo priemonės || 40% || 70% || 30% || 140% Taikydamos
išlygą, iki 2012 m. gruodžio 31 d. kompetentingos institucijos gali,
atsižvelgdamos į nurodytus užtikrinimo lygius: a) leisti
kredito įstaigoms priskirti 30 % LGD didesnio prioriteto pozicijoms
komercinės paskirties nekilnojamojo turto nuomos forma; b) leisti
kredito įstaigoms priskirti 35 % LGD didesnio prioriteto pozicijoms
įrenginių nuomos forma. Šio laikotarpio
pabaigoje ši išlyga peržiūrima. b) Alternatyvus
įkeisto gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto traktavimas 74. Remiantis
šio ir 75 punktų reikalavimais ir kaip alternatyva 69–73 punktuose
aprašytam traktavimui, valstybės narės kompetentingos institucijos
gali leisti kredito įstaigoms taikyti 50 % rizikos koeficientą
pozicijos daliai, visiškai užtikrintai gyvenamosios arba komercinės
paskirties nekilnojamuoju turtu, esančiu valstybės narės
teritorijoje, jei jos turi įrodymų, kad tokio turto rinka yra gerai
išvystyta, turi ilgalaikes tradicijas ir kad nuostolių, patiriamų
dėl gyvenamosios arba komercinės paskirties nekilnojamuoju turtu
užtikrinto skolinimo, lygiai atitinkamai neviršija šių ribų: a) nuostoliai iki
50 % rinkos vertės (arba, jei taikytina, 60 % hipotekinės
vertės, jei pirmoji vertė mažesnė už antrąją) bet
kuriais nustatytais metais negali viršyti 0,3 % gyvenamosios ir (arba)
komercinės paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrintų negrąžintų
paskolų sumos; b) bendrieji
nuostoliai, patiriami dėl gyvenamosios arba komercinės paskirties
nekilnojamuoju turtu užtikrinto skolinimo, bet kuriais nustatytais metais negali
viršyti 0,5 % atitinkamai tos paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrintų
negrąžintų paskolų sumos. 75. Jeigu
tam tikrais metais neįvykdoma kuri nors iš 74 punkto sąlygų, šis
traktavimas nebetaikomas tol, kol kitais metais neįvykdomos šios sąlygos.
76. Kompetentingos
institucijos, kurios neleidžia taikyti 73 punkte aprašyto traktavimo, gali
leisti kredito įstaigoms taikyti pagal šį traktavimą leidžiamus
rizikos koeficientus pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios ar komercinės
paskirties nekilnojamuoju turtu, esančiu tose valstybėse narėse,
kurių kompetentingos institucijos leidžia tokį traktavimą
tokiomis pačiomis sąlygomis, kokios jis taikomas toje valstybėje
narėje. 1.6. Pagal
riziką įvertintų pozicijų ir tikėtinų
nuostolių sumų apskaičiavimas mišrių užtikrinimo
priemonių grupių atveju 77. Kai
pagal riziką įvertintos pozicijos ir tikėtinų nuostolių
sumos apskaičiuojamos pagal 84–89 straipsnius, o pozicija yra užtikrinta
ir finansine užtikrinimo priemone, ir kita reikalavimus atitinkančia tinkama
užtikrinimo priemone, LGD* (dabartinis nuostolis įsipareigojimo neįvykdymo
atveju), kuris VII priede laikomas lygus LGD, apskaičiuojamas toliau
aprašytu būdu. 78. Reikalaujama,
kad kredito įstaiga išskaidytų pagal nepastovumą
pakoreguotą pozicijos vertę (t. y. vertę, kuri gaunama
pritaikius nepastovumo korekciją, kaip aprašyta 34 punkte) į dalis,
kurių kiekviena užtikrinama tik vieno tipo užtikrinimo priemone. Tai
reiškia, kad kredito įstaiga atitinkamai turi išskaidyti poziciją
į tokias dalis: tinkama finansine užtikrinimo priemone užtikrinta dalis,
gautinomis sumomis užtikrinta dalis, komercinės paskirties nekilnojamuoju
turtu ir (arba) gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrintos dalys,
kita reikalavimus atitinkančia tinkama užtikrinimo priemone užtikrinta
dalis ir neužtikrinta dalis. 79. Kiekvienai
pozicijos daliai LGD* apskaičiuojamas atskirai pagal atitinkamas šio
priedo nuostatas. 1.7. Kitas
tiesioginis kredito užtikrinimas 1.7.1. Indėliai
trečiųjų šalių įstaigose 80. Kai
įvykdytos 2 dalies 12 punkto sąlygos, kredito užtikrinimas, atitinkantis
1 dalies 23 punkte išdėstytas sąlygas, gali būti laikomas
trečiosios šalies įstaigos suteikta garantija. 1.7.2. Gyvybės
draudimo polisai, įkeisti skolinančiai kredito įstaigai 81. Kai
įvykdytos 2 dalies 13 punkto sąlygos, kredito užtikrinimas, atitinkantis
1 dalies 24 punkte išdėstytas sąlygas, gali būti laikomas
gyvybės draudimą suteikiančios bendrovės suteikta garantija.
Pripažinto kredito užtikrinimo vertė lygi gyvybės draudimo poliso
išperkamajai sumai. 1.7.3. Pagal
pareikalavimą atperkamos institucijų priemonės 82. 1
dalies 25 punkto reikalavimus atitinkančios priemonės gali būti
laikomos emitentės suteikta garantija. 83. Šiems
tikslams pripažinto kredito užtikrinimo vertė lygi: a) kai
priemonė bus atperkama jos nominaliąja verte, užtikrinimo vertė
lygi tai vertei; b) kai
priemonė bus atperkama rinkos verte, užtikrinimo vertė lygi vertei
priemonės, kuri vertinama taip pat kaip 1 dalies 8 punkte nurodyti skolos
vertybiniai popieriai. 2. Netiesioginis
kredito užtikrinimas 2.1. Vertinimas 84. Netiesioginio
kredito užtikrinimo vertė (G) lygi sumai, kurią užtikrinimo
teikėjas įsipareigojo sumokėti įsipareigojimo neįvykdymo
atveju, skolininko nemokumo atveju arba įvykus kitiems nurodytiems kredito
įvykiams. Kredito išvestinėms priemonėms, kai bazinės
pozicijos restruktūrizavimas, įskaitant pagrindinės paskolos
sumos, palūkanų arba įmokų dovanojimą ar
atidėjimą, dėl kurio patiriamas kredito nuostolis (pvz.,
vertės koregavimas, vertės koregavimas ar kitas panašus debeto atvejis
pelno (nuostolio) ataskaitoje), nelaikomas kredito įvykiu, pagal šio
punkto pirmąjį sakinį apskaičiuojama kredito užtikrinimo
vertė sumažinama 40 %. 85. Kai
netiesioginis kredito užtikrinimas parodytas kita nei pozicijos valiuta
(valiutų nesutapimas), kredito užtikrinimo vertė mažinama nepastovumo
korekcija HFX, kaip nurodyta toliau: G* = G x (1-HFX), kai G yra kredito
užtikrinimo nominali vertė; G* yra G,
pakoreguota atsižvelgiant į bet kurią užsienio valiutos kurso
riziką, o Hfx yra nepastovumo
korekcija esant bet kuriam kredito užtikrinimo ir bazinės pozicijos
valiutų nesutapimui. Kai nėra
valiutų nesutapimo, G* = G. 86. Esant
bet kuriam valiutų nesutapimui, taikytinos nepastovumo korekcijos gali
būti apskaičiuojamos pagal standartinių nepastovumo
korekcijų metodą arba savų įverčių nepastovumo
korekcijų metodą, kaip aprašoma 35–58 punktuose. 2.2. Pagal
riziką įvertintų pozicijų ir tikėtinų
nuostolių sumų apskaičiavimas 2.2.1. Dalinis
užtikrinimas – segmentavimas 87. Kai
kredito įstaiga perleidžia pagal vieną ar kelis segmentus
segmentuotos paskolos rizikos dalį, taikomos 94–101 straipsniuose
išdėstytos taisyklės. Laikoma, kad mokėjimo reikšmingumo ribos, nustatančios,
kada nuostolių atveju nedaromos jokios įmokos, yra lygiavertės nepaskirstytoms
pirmojo nuostolio pozicijoms ir kad dėl jų įvyksta segmentuotas
rizikos perleidimas. 2.2.2. Standartizuotas
metodas a) Visapusiškas
užtikrinimas 88. 80
straipsnyje g yra rizikos koeficientas, priskirtinas pozicijai, visapusiškai užtikrintai
netiesioginiu kredito užtikrinimu (GA), kai g yra rizikos
koeficientas, priskirtinas užtikrinimo teikėjo pozicijai, kaip nurodyta
78–83 straipsniuose, o GA yra
pagal 85 punktą apskaičiuota G* vertė, toliau pakoreguota
atsižvelgiant į bet kuriuos terminų nesutapimus, kaip aprašoma 4
dalyje. b) Dalinis
užtikrinimas – prioritetų paritetas 89. Kai
užtikrinta suma yra mažesnė už pozicijos vertę, o užtikrinta ir
neužtikrinta dalys turi tą patį prioritetą, t. y. nuostoliai
proporcingai paskirstomi kredito įstaigai ir užtikrinimo teikėjui,
taikoma proporcinė reguliuojamo kapitalo lengvata. Taikant 80
straipsnį, pagal riziką įvertintos pozicijos
apskaičiuojamos pagal šią formulę: (E-GA) x r
+ GA x g, kai E yra pozicijos
vertė; GA yra
pagal 85 punktą apskaičiuota G* vertė, toliau pakoreguota
atsižvelgiant į bet kuriuos terminų nesutapimus, kaip aprašoma 4
dalyje; r yra rizikos
koeficientas, priskirtinas įsipareigojančiojo asmens pozicijoms, kaip
nurodyta 78–83 straipsniuose, o g yra rizikos koeficientas,
priskirtinas užtikrinimo teikėjo pozicijoms, kaip nurodyta 78–83
straipsniuose. c) Aukščiausios
valdžios garantijos 90. Kompetentingos
institucijos gali nustatyti, kad VI priedo 4–6 punktuose numatytas traktavimas taip
pat būtų taikomas centrinės valdžios ar centrinių
bankų garantuojamoms pozicijoms ar pozicijų dalims, kai garantija išreikšta
skolininko vietos valiuta ir kai pozicija suteikiama ta valiuta. 2.2.3. Vidaus
reitingais pagrįstas metodas Visapusiškas
užtikrinimas. Dalinis užtikrinimas – prioritetų paritetas 91. Užtikrintai
pozicijos daliai (grindžiamai kredito užtikrinimo pakoreguota verte GA)
VII priedo 2 dalies tikslams PD gali būti lygi užtikrinimo teikėjo PD
arba dydžiui, priklausančiam intervalui nuo skolininko PD iki garanto PD,
jei laikoma, kad visapusiškas pakeitimas nėra užtikrintas.
Subordinuotų pozicijų ir nesubordinuoto netiesioginio užtikrinimo
atvejais VII priedo 2 dalies tikslams taikytinas LGD gali būti lygus LGD, siejamam
su didesnio prioriteto pretenzijomis. 92. Bet
kuriai neužtikrintai pozicijos daliai PD lygus skolininko PD, o LGD lygus
bazinės pozicijos LGD. 93. GA
yra pagal 85 punktą apskaičiuota G* vertė, toliau pakoreguota
atsižvelgiant į bet kuriuos terminų nesutapimus, kaip aprašoma 4
dalyje. 4 dalis.
Terminų nesutapimas 1. Apskaičiuojant
pagal riziką įvertintas pozicijas, terminų nesutapimas
pastebimas tada, kai kredito užtikrinimo terminas iki sandorio galiojimo
pabaigos yra trumpesnis už užtikrintos pozicijos terminą iki sandorio
galiojimo pabaigos. Kai užtikrinimo terminas iki sandorio galiojimo pabaigos yra
mažiau kaip trys mėnesiai ir jei yra trumpesnis už bazinės pozicijos
terminą, toks užtikrinimas nepripažįstamas. 2. Esant
terminų nesutapimui, kredito užtikrinimas nepripažįstamas, kai: a) užtikrinimo
terminas nuo sandorio sudarymo pradžios yra mažiau kaip vieneri metai arba b) pozicija yra
trumpalaikė pozicija, kai kompetentingos institucijos nurodo, kad pagal
VII priedo 2 dalies 13 punktą jos termino vertei (M) taikytina vienos
dienos, o ne vienerių metų žemiausia riba. 1. Termino
apibrėžimas 3. Taikant
maksimalų 5 metų laikotarpį, bazinės priemonės efektyvusis
terminas – tai ilgiausias galimas laikotarpis, likęs iki tol, kol įsipareigojantysis
asmuo turi įvykdyti savo įsipareigojimus. Remiantis 4 punktu, kredito
užtikrinimo terminas yra laikotarpis iki anksčiausios datos, kada
užtikrinimas pasibaigia arba yra galimybė jį nutraukti. 4. Kai
užtikrinimo pardavėjui suteikiama pasirinkimo teisė nutraukti
užtikrinimą, užtikrinimo terminas yra laikotarpis iki anksčiausios datos,
kada galima pasinaudoti šia teise. Kai užtikrinimo pirkėjui suteikiama
pasirinkimo teisė nutraukti užtikrinimą, o susitarimo sąlygos
užtikrinimo sandorio sudarymo metu numato paskatą kredito įstaigai
atšaukti sandorį iki jo sutartinio termino, užtikrinimo terminas yra
laikotarpis iki anksčiausios datos, kada galima pasinaudoti šia teise;
kitais atvejais gali būti laikoma, kad tokia pasirinkimo teisė neturi
įtakos užtikrinimo terminui. 5. Kai
netrukdoma kredito išvestinę priemonę nutraukti anksčiau bet
kurio lengvatinio laikotarpio, kad nemokėjimą būtų galima
laikyti įsipareigojimų bazinės pozicijos atžvilgiu
neįvykdymo atveju, užtikrinimo terminas sutrumpinimas šiuo lengvatiniu laikotarpiu. 2. Užtikrinimo
vertinimas 2.1. Sandoriai,
kuriems taikomas tiesioginis kredito užtikrinimas. Paprastasis finansinės
užtikrinimo priemonės metodas 6. Esant
nesutapimui tarp pozicijos termino ir užtikrinimo termino, užtikrinimo
priemonė nepripažįstama. 2.2. Sandoriai,
kuriems taikomas tiesioginis kredito užtikrinimas. Išsamusis finansinės
užtikrinimo priemonės metodas 7. Kredito
užtikrinimo terminas ir pozicijos terminas turi atsispindėti pakoreguotoje
užtikrinimo priemonės vertėje, apskaičiuojamoje pagal šią
formulę: CVAM = CVA
x (t-t*)/(T-t*), kai CVA yra
mažesnioji iš šių dviejų verčių: užtikrinimo priemonės
pagal nepastovumą pakoreguota vertė, kaip nurodyta 3 dalies 34
punkte, ir pozicijos vertė; t yra mažesnioji iš
šių verčių: pagal 3–5 punktus apskaičiuotas metų,
likusių iki kredito užtikrinimo termino pabaigos datos, skaičius ir T
vertė; T yra mažesnioji iš
šių verčių: pagal 3–5 punktus apskaičiuotas metų,
likusių iki pozicijos termino pabaigos datos, skaičius arba 5 metai; t* lygus 0,25. Visiškai koreguotos
pozicijos vertės (E*) apskaičiavimo formulėje, kaip nurodyta 3
dalies 34 punkte, CVAM atitinka CVA, toliau
pakoreguotą pagal terminų nesutapimus. 2.3. Sandoriai,
kuriems taikomas netiesioginis kredito užtikrinimas 8. Kredito
užtikrinimo terminas ir pozicijos terminas turi atsispindėti pakoreguotoje
kredito užtikrinimo vertėje, apskaičiuojamoje pagal šią
formulę: GA = G* x
(t-t*)/(T-t*), kai G* yra užtikrinimo
vertė, pakoreguota atsižvelgiant į bet kuriuos valiutų nesutapimus;
GA lygus
G*, pakoreguotai atsižvelgiant į bet kuriuos terminų nesutapimus; t yra mažesnioji iš
šių verčių: pagal 3–5 punktus apskaičiuotas metų,
likusių iki kredito užtikrinimo termino pabaigos datos, skaičius arba
T vertė; T yra mažesnioji iš
šių verčių: pagal 3–5 punktus apskaičiuotas metų,
likusių iki pozicijos termino pabaigos datos, skaičius arba 5 metai; t* lygus 0,25. GA tada
laikomas lygia užtikrinimo vertei, taikomai 3 dalies 84–93 punktų
tikslams. 5 dalis.
Kredito rizikos mažinimo deriniai pagal standartizuotą metodą 1. Kai
kredito įstaiga, pagal riziką įvertintas pozicijas
skaičiuojanti pagal 78–83 straipsnius, vienai pozicijai yra numačiusi
daugiau kaip vieną kredito rizikos mažinimo formą (t. y. kredito
įstaiga turi ir užtikrinimo priemonę, ir garantiją, iš dalies užtikrinančias
poziciją), reikalaujama, kad kredito įstaiga išskaidytų tą
poziciją į dalis, kurių kiekviena užtikrinama tik vieno tipo
kredito rizikos mažinimo priemone (pavyzdžiui, į užtikrinimo priemone
užtikrintą dalį ir į garantija užtikrintą dalį), o
pagal riziką įvertintos pozicijos kiekvienai daliai turi būti
skaičiuojamos atskirai, laikantis 78–83 straipsnių ir šio priedo
nuostatų. 2. Kai
vieno užtikrinimo teikėjo pateiktas užtikrinimas turi skirtingus terminus,
taikomas metodas, analogiškas aprašytajam 1 punkte. 6 dalis.
CRM krepšelių metodikos 1. Pirmojo
įsipareigojimų neįvyykdymo kredito išvestinės
priemonės 1. Kai
kredito įstaiga gauna kredito užtikrinimą kelioms pozicijoms su
sąlyga, kad kurios nors iš tų pozicijų pirmojo įsipareigojimų
neįvykdymo atvejis yra mokėjimo priežastis ir kad dėl šio
kredito įvykio sutartis nutraukiama, kredito įstaiga gali pakeisti
pagal riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimą ir,
kur tai taikytina, tikėtinų nuostolių sumų apskaičiavimą
tai pozicijai, kurios atveju – jei nebūtų kredito užtikrinimo
priemonės – pagal riziką įvertinta pozicija būtų
mažiausia pagal 78–83 arba 84–89 straipsnius, remiantis šiuo priedu,
tačiau tik tada, kai pozicijos vertė yra mažesnė arba lygi
kredito užtikrinimo priemonės vertei. 2. n-tojo
įsipareigojimų neįvykdymo kredito išvestinės priemonės 2. Kai
n-tasis pozicijų įsipareigojimų neįvykdymo atvejis
yra mokėjimo pagal kredito užtikrinimą priežastimi, užtikrinimą įsigyjanti
kredito įstaiga gali pripažinti užtikrinimą tik pagal riziką
įvertintoms pozicijoms apskaičiuoti ir, kai tai taikytina,
tikėtinų nuostolių sumoms apskaičiuoti, jei užtikrinimas taip
pat buvo gautas 1–n-1 įsipareigojimų neįvykdymo atvejams
arba kai jau įvyko n-1 įsipareigojimų neįvykdymo
atvejai. Tokiais atvejais taikoma metodika yra analogiška 1 punkte aprašytajai
pirmojo įsipareigojimų neįvykdymo išvestinių priemonių
metodikai, tik atitinkamai pakeista, kad tiktų n-tojo
įsipareigojimų neįvykdymo atvejo produktams. IX PRIEDAS –
Pakeitimas vertybiniais popieriais
1 dalis – X priede vartojamų sąvokų apibrėžimai 1. Šiame
priede: –
Perviršinis kainų
skirtumas (excess spread) – finansinių lėšų suma ir
pajamos iš kitų mokesčių, gaunamų dėl pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų, atėmus sąnaudas ir išlaidas. –
Panaikinimo
pasirinkimo sandoris (clean-up call option) – sutartinis pasirinkimo
sandoris, kai iniciatorius perperka arba panaikina pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijas prieš apmokėdamas visas bazines pozicijas, kai
neapmokėtų pozicijų kiekis sumažėja daugiau negu nustatytas
lygis. –
Likvidumo
priemonė – pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, atsirandanti
dėl susitarimo teikti lėšas, kad pinigų srautai investuotojams
būtų užtikrinti laiku. –
Kirb – 8 % pagal riziką
įvertintos pozicijos, kurios bus apskaičiuotos pagal 84–89
straipsnius pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų atžvilgiu, jeigu
jos nebuvo pakeistos vertybiniais popieriais, ir tikėtini nuostoliai,
siejami su tomis pozicijomis, kurios apskaičiuotos pagal tuos straipsnius. –
Reitingais
pagrįstas metodas – pagal riziką įvertintų pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų apskaičiavimo metodas pagal 4 dalies
45–49 punktus. –
Priežiūrinės
formulės metodas – pagal riziką įvertintų pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų apskaičiavimo metodas pagal 4 dalies
50–52 punktus. –
Nereitinguota pozicija
– pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, kurios reikalavimus
atitinkančio kredito vertinimo nėra atlikusi reikalavimus atitinkanti
IKVI, kaip apibrėžta 97 straipsnyje. –
Reitinguota pozicija –
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, kurios reikalavimus
atitinkantį kredito vertinimą atliko reikalavimus atitinkanti IKVI,
kaip apibrėžta 97 straipsnyje. –
Turtu užtikrintų
komercinių popierių programa (ABCP programa) – pakeitimo vertybiniais
popieriais programa, pagal kurią išleisti vertybiniai popieriai daugiausia
yra komerciniai vertybiniai popieriai ir kurių terminas nuo sandorio
sudarymo pradžios yra vieneri metai arba trumpesnis. 2 dalis –
Reikšmingos kredito rizikos perkėlimo pripažinimo, pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimo ir pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijų tikėtinų nuostolių sumų
minimalūs reikalavimai 1. Reikšmingos
kredito rizikos perkėlimo pripažinimo minimalūs reikalavimai
tradicinio pakeitimo vertybiniais popieriais atveju 1. Kredito
įstaiga – tradicinio pakeitimo vertybiniais popieriais iniciatorė –
gali neįtraukti pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų į
pagal riziką įvertintų pozicijų ir tikėtinų
nuostolių sumų apskaičiavimą, jei reikšminga kredito
rizika, siejama su pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, buvo perkelta
trečiosioms šalims ir jei perkėlimas tenkina šiuos reikalavimus: (a) Pakeitimo
vertybiniais popieriais dokumentuose atspindimas ekonominis sandorio turinys. (b) Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijos yra nepasiekiamos kredito įstaigai
iniciatorei ir jos kreditoriams, taip pat bankroto ir įstaigos
perėmimo administratoriaus žinion atvejais. Papildomai pateikiama
kvalifikuoto teisinio patarėjo nuomonė. (c) Dėl
išleistų vertybinių popierių kredito įstaigai iniciatorei
neatsiranda mokėjimo įsipareigojimų. (d) Perkeliama
pozicija yra specialiosios paskirties pakeitimo vertybiniais popieriais
subjektas (SPPVPS). (e) Kredito
įstaiga iniciatorė nepalaiko veiksmingos arba netiesioginės
perkeliamų pozicijų kontrolės. Laikoma, kad iniciatorė
palaiko veiksmingą perkeliamų pozicijų kontrolę, jeigu ji
turi teisę atpirkti iš perkeliamos pozicijos anksčiau perkeltas
pozicijas tam, kad pasinaudotų jų teikiama nauda, arba jeigu yra
įpareigota perimti perkeliamą riziką. Vien tik kredito
įstaiga iniciatorės pozicijų aptarnavimo teisių arba
įsipareigojimų išsaugojimas nereiškia pozicijų
netiesioginės kontrolės. (f) Panaikinimo
pasirinkimo sandorio atveju tenkinami šie reikalavimai: (i) Panaikinimo
pasirinkimo sandoris vykdomas kredito įstaigos iniciatorės
nuožiūra; (ii) Panaikinimo
pasirinkimo sandoris gali būti vykdomas tik tuo atveju, kai neamortizuota
lieka 10 % arba mažiau pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų
pradinės vertės; ir (iii) Panaikinimo
pasirinkimo sandorio struktūra nėra tokia, kokia padėtų
išvengti nuostolių paskirstymo pagal kredito vertės padidinimo
pozicijas arba kitas pozicijas, kurias turi investuotojai, ir kitais
atžvilgiais nėra tokia, kad padidintų kredito vertę. (g) Pakeitimo
vertybiniais popieriais dokumentuose nėra išlygų, kad (i) kitu negu
atidėjinių ankstyvai amortizacijai atveju, kredito įstaiga
iniciatorė turi pagerinti pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas,
įskaitant bazinių kredito pozicijų pakeitimą arba
investuotojams mokamo pelno padidinimą reaguojant į pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų kredito kokybės
pablogėjimą, tačiau tuo neapsiribojant, arba (ii) turi
padidinti pelną, mokamą pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų turėtojams reaguojant į bazinės grupės
kredito kokybės pablogėjimą. 2. Reikšmingos
kredito rizikos perkėlimo pripažinimo minimalūs reikalavimai
sintetinio pakeitimo vertybiniais popieriais atveju 2. Kredito
įstaiga – sintetinio pakeitimo vertybiniais popieriais iniciatorė –
gali apskaičiuoti pagal riziką įvertintas pozicijas ir prireikus
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų tikėtinų
nuostolių sumas pagal toliau pateiktus 3 ir 4 punktus, jei reikšminga
kredito rizika buvo perkelta trečiosioms šalims arba per tiesioginį arba
netiesioginį kredito užtikrinimą, ir jei perkėlimas tenkina
šiuos reikalavimus. (a) Pakeitimo
vertybiniais popieriais dokumentuose atspindimas ekonominis sandorio turinys. (b) Kredito
užtikrinimas, kuriuo kredito rizika perkeliama, suderinamas su atitikties ir
kitais reikalavimais pagal 90–93 straipsnius dėl tokios kredito
užtikrinimo. Todėl specialiosios paskirties subjektai nepripažįstami
reikalavimus atitinkančiais netiesioginio užtikrinimo teikėjais. (c) Priemonėse,
kurios naudojamos kredito rizikai perkelti, nenumatomos sąlygos arba
reikalavimai (i) nustatyti
didelę reikšmingumo ribą, žemiau kurios sudarius kredito sutartį
kredito užtikrinimo nėra; (ii) leisti
nutraukti užtikrinimo priemonę dėl bazinių pozicijų kredito
kokybės pablogėjimo; (iii) kitais
atvejais, išskyrus atidėjinių ankstyvai amortizacijai atvejus,
reikalauti, kad pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas pagerintų
kredito įstaiga iniciatorė; (iv) padidinti
kredito įstaigos kredito užtikrinimo kainą arba pelną,
mokamą pozicijų turėtojams pakeitimo vertybiniais popieriais
atveju reaguojant į bazinės grupės kredito kokybės
pablogėjimą. (d) Gaunama
kvalifikuoto teisinio patarėjo nuomonė, patvirtinanti kredito
užtikrinimo įgyvendinamumą visose atitinkamose jurisdikcijose. 3. Kredito
įstaigos iniciatorės pagal riziką įvertintų pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų apskaičiavimas sintetinio pakeitimo
vertybiniais popieriais atveju 3. Apskaičiuodama
pagal riziką įvertintas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas,
jeigu tenkinami 2 punkte nurodyti reikalavimai, kredito įstaiga –
sintetinio pakeitimo vertybiniais popieriais iniciatorė – pagal 5–8
punktus naudoja atitinkamas apskaičiavimo metodikas, nustatytas 4 dalyje,
o ne 78–89 straipsniuose. Kredito įstaigoms, apskaičiuojančioms
pagal riziką įvertintas pozicijas ir tikėtinų
nuostolių sumas pagal 84–89 straipsnius, tikėtinų nuostolių
sumos tokių pozicijų atžvilgiu yra nulis. 4. Siekiant
aiškumo, 3 punktas taip pat taikomas visai pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų grupei. Pagal 5–8 punktus iš kredito įstaigos
iniciatorės reikalaujama apskaičiuoti visų pagal riziką
įvertintų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų
segmentų sumas pagal IV dalies nuostatas, įskaitant nuostatas,
susijusias su kredito rizikos mažinimo pripažinimu. Pavyzdžiui, jei segmentas
trečiajai šaliai perkeliamas per netiesioginį kredito
užtikrinimą, tos trečiosios šalies rizikos koeficientas taikomas
segmentui kredito įstaigai iniciatorei apskaičiuojant pagal
riziką įvertintas pozicijas. 3.1. Termino
neatitikimų vertinimas sintetinio pakeitimo vertybiniais popieriais atveju 5. Apskaičiuojant
pagal riziką įvertintas pozicijas pagal 3 punktą, remiantis 6–8
dalimis atsižvelgiama į bet kurį kredito užtikrinimą, dėl
kurio atsiranda segmentavimas, ir pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos neatitikimą.
Pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų terminas yra ilgiausias bet
kokios pozicijos, daugiausia iki penkerių metų, terminas. 6. Užtikrintų
pozicijų terminas yra ilgiausias bet kokios pozicijos, daugiausia iki
penkerių metų, terminas. Kredito užtikrinimo terminas nustatomas
pagal VIII priedą. 7. Jeigu
kredito įstaiga iniciatorė pagal riziką įvertintas
pozicijas apskaičiuoja atsižvelgdama į 4 dalies 6–35 punktus, ji
neatsižvelgia į termino neatitikimą apskaičiuojant pagal
riziką įvertintų pozicijų segmentų, kurie yra
nereitinguoti arba kurių reitingas žemesnis nei investavimo lygis, sumas.
Visų kitų segmentų VIII priede nustatytas termino neatitikimas
vertinamas pagal šią formulę: RW* yra [RW(SP) x
(t-t*)/(T-t*)] + [RW(Ass) x (T-t)/(T-t*)], čia RW* – pagal
riziką įvertintos pozicijos pagal 75 straipsnio a punktą; RW(Ass) – pagal
riziką įvertintos pozicijos, jei pozicijos nebuvo pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijos, apskaičiuotos proporcingai; RW(SP) – pagal
riziką įvertintos pozicijos, apskaičiuotos pagal 3 punktą,
jeigu nėra termino neatitikimo; T – bazinių
pozicijų terminas, išreikštas metais; t – kredito
užtikrinimo terminas, išreikštas metais; t* – 0,25. 8. Jeigu
kredito įstaiga iniciatorė pagal riziką įvertintas
pozicijas apskaičiuoja atsižvelgdama į 4 dalies 36–74 punktus, ji
neatsižvelgia į termino neatitikimą apskaičiuodama pagal
riziką įvertintų pozicijų segmentų arba segmentų
dalių, kurie yra siejami su 1250 % rizikos koeficientu pagal tuos
punktus, sumas. Visų kitų segmentų arba jų dalių VIII
priede nustatyto termino neatitikimo vertinimui taikoma 7 punkte pateikta
formulė. 3 dalis –
Išorinis kredito vertinimas 1. IKVI
kredito vertinimui taikomi reikalavimai 1. Tam,
kad reikalavimus atitinkančios IKVI atliktą kredito vertinimą
būtų galima naudoti apskaičiuojant pagal riziką
įvertintas pozicijas pagal šio priedo 4 dalį, jis tenkina šiuos
reikalavimus. (a) Nėra
mokėjimo rūšių, atspindėtų kredito vertinime, ir
mokėjimo rūšių, į kurias kredito įstaiga pagal
sutartį, lemiančią pakeitimo vertybiniais popieriais
poziciją, turi teisę, neatitikimo. (b) Vertinimas
viešai prieinamas rinkai. Kredito vertimai laikomi viešai prieinamais tik tuo
atveju, jei buvo paskelbti viešai prieinamoje priemonėje ir įtraukti
į IKVI pereinamojo laikotarpio matricą. Kredito vertinimas, kuris yra
prieinamas tik ribotam subjektų skaičiui, nėra laikomas viešu. 2. Kredito
vertinimo panaudojimas 2. Kredito
įstaiga gali paskirti vieną arba daugiau negu vieną reikalavimus
atitinkančią IKVI (pripažintą IKVI), kurios kredito vertinimai
naudojami apskaičiuojant pagal riziką įvertintas pozicijas
vadovaujantis 94–101 straipsniais. 3. Pagal
toliau pateikiamus 5–7 punktus kredito įstaiga privalo nuosekliai naudoti
pripažintos IKVI kredito vertinimą savo pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijoms. 4. Pagal
5–6 punktus kredito įstaiga gali nenaudoti IKVI kredito vertinimų
savo pozicijoms kai kuriuose segmentuose ir kitų IKVI kredito
vertinimų savo pozicijoms kituose tos pačios struktūros, kuri
gali būti pirmos IKVI reitinguota arba nereitinguota, segmentuose. 5. Tais
atvejais, kai yra du pripažintų IKVI atlikti pozicijos kredito vertinimai,
kredito įstaiga naudoja mažiau palankų kredito vertinimą. 6. Tais
atvejais, kai yra daugiau negu du pripažintų IKVI kredito vertinimai,
naudojami du patys palankiausi kredito vertinimai. Jeigu du patys palankiausi
vertinimai skiriasi, iš dviejų naudojamas mažiau palankus. 7. Jeigu
pagal 90–93 straipsnius reikalavimus atitinkantis kredito užtikrinimas
tiesiogiai teikiamas SPPVPS, ir toks užtikrinimas atsispindi pripažintos IKVI
atliktame pozicijos kredito vertinime, gali būti naudojamas su tuo kredito
vertinimu siejamas rizikos koeficientas. Jei apsaugos priemonės
nepripažįstamos kaip atitinkančios reikalavimus pagal 90–93
straipsnius, kredito vertinimas nepripažįstamas. Tuo atveju, jeigu kredito
užtikrinimas SPPVPS neteikiamas, bet teikiamas tiesiogiai pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijai, kredito vertinimas nepripažįstamas. 3. Priskyrimas 8. Kompetentingos
institucijos nustato, su kuriuo 4 dalyje pateiktose lentelėse nurodytu
kredito kokybės žingsniu siejamas kiekvienas reikalavimus
atitinkančios IKVI atliktas kredito vertinimas. Tai darydamos
kompetentingos institucijos atskiria kiekviename vertinime nurodytos rizikos
santykinius laipsnius. Jos atsižvelgia į kiekybinius veiksnius,
pavyzdžiui, įsipareigojimų neįvykdymo ir arba nuostolių
lygius, ir kokybinius veiksnius, pavyzdžiui, sandorių, kuriuos
įvertino IKVI grupė, ir kredito vertinimo reikšmę. 9. Kompetentingos
institucijos siekia užtikrinti, kad pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijoms, kurioms taikomas tas pats rizikos koeficientas remiantis
reikalavimus atitinkančios IKVI atliktu kredito vertinimu, taikomi
atitinkami kredito rizikos laipsniai. Tai apima jų nustatymo pakeitimą
pagal kredito kokybės žingsnį, su kuriuo atitinkamai siejamas
konkretus kredito vertinimas. 4 dalis –
Apskaičiavimas 1. Pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas 1. 96
straipsnyje pakeitimo vertybiniais popieriais pagal riziką įvertinta
pozicija apskaičiuojama taikant atitinkamo rizikos koeficiento pozicijos
vertes, kaip nustatyta šioje dalyje. 2. Pagal
3 punktą, (a) jei kredito
įstaiga apskaičiuoja pagal riziką įvertintas pozicijas
pagal 6–35 punktus, balansinių pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų vertė yra jų balansinė vertė; (b) jei kredito
įstaiga apskaičiuoja pagal riziką įvertintas pozicijas
pagal 36–74 punktus, balansinių pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų vertė nustatoma bendrai su vertės koregavimais; ir (c) pozicijos
vertė ir nebalansinė pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos
vertė yra jos nominalioji vertė, padauginta iš konvertavimo dydžio,
kaip nurodyta šiame priede. Šis konvertavimo dydis yra 100 %, nebent
nurodyta kitaip. 3. Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų vertė, atsirandanti iš
išvestinių priemonių, nustatytų IV priede, nustatoma pagal III
priedą. 4. Jei
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijai taikomas tiesioginis kredito
užtikrinimas, tos pozicijos vertė gali būti keičiama pagal VIII
priedo reikalavimus ir juos taikant, kaip toliau nustatyta šiame priede. 5. Jeigu
kredito įstaiga turi dvi arba daugiau negu dvi iš dalies
sutampančių pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų,
apskaičiuojant pagal riziką įvertintas pozicijas bus
reikalaujama tiek, kiek jos sutampa, įtraukti tik poziciją arba
pozicijos dalį, kuri lemia didesnę pagal riziką
įvertintą poziciją. Todėl „dalinis sutapimas“ reiškia, kad
pozicijos, visos arba iš dalies, yra tos pačios rizikos pozicija, kuri yra
tokia, kad dalino sutapimo apimtis yra viena bendra pozicija. 2. Pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas
standartizuotu metodu 6. Pagal
8–9 punktus reitinguotos pozicijos pakeitimo vertybiniais popieriais pagal
riziką įvertinta pozicija apskaičiuojama pozicijos vertei
taikant rizikos koeficientą, siejamą su kredito kokybės
žingsniu, su kuriuo, kaip buvo nustatyta, kompetentinga institucija sieja
kredito vertinimą pagal 98 straipsnį, kaip nustatyta toliau
pateikiamose 1 ir 2 lentelėse. 1 lentelė Pozicijos, išskyrus
pozicijas su trumpalaikio kredito vertinimu Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 ir žemesnis Rizikos koeficientas || 20% || 50% || 100% || 350% || 1250% 2 lentelė Pozicijos su
trumpalaikio kredito vertinimu Kredito kokybės žingsnis || 1 || 2 || 3 || Visi kiti kredito vertinimai Rizikos koeficientas || 20% || 50% || 100% || 1250% 7. Pagal
10–16 punktus nereitinguotos pakeitimo vertybiniais popieriais pagal
riziką įvertinta pozicija apskaičiuojama taikant 1250 %
rizikos koeficientą. 2.1. Kredito
įstaigos iniciatorės ir rėmėjos 8. Kredito
įstaigos iniciatorės ir kredito įstaigos rėmėjos taiko
1250 % rizikos koeficientą visoms nepaskirstytoms ir atpirktoms
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms, kurių kredito vertinimą
atliko pripažinta IKVI, kurią kompetentinga institucija sieja su kredito
kokybės žingsniu, kuris yra mažesnis nei 3 kredito kokybės žingsnis.
Nustatant, ar atliktas toks pozicijos kredito vertinimas, taikomi 3 dalies 2–7
punktai. 9. Kredito
įstaigos iniciatorės arba kredito įstaigos rėmėjos
pagal riziką įvertintos pozicijos, apskaičiuotos atsižvelgiant
į jos pakeitimo vertybiniais popieriais poziciją, gali apsiriboti
pagal riziką įvertintomis pozicijomis, kurios būtų
apskaičiuojamos pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms, jei jos
nebuvo pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos numatant taikyti 150 %
rizikos koeficientą visiems pradelstiems straipsniams ir pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų didelės rizikos kategorijoms
priklausantiems straipsniams. 2.2. Nereitinguotų
pozicijų vertinimas 10. Kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigai, kurios pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicija nereitinguota, taikyti vertinimą, nustatytą 11
punkte pagal riziką įvertintai pozicijai apskaičiuoti, jeigu
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų grupės sudėtis žinoma
visą laiką. 11. Kredito
įstaiga gali taikyti svertinio vidurkio rizikos koeficientą,
kurį kredito įstaiga, turinti pozicijas, padaugintas iš
koncentracijos koeficiento, taikytų pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijoms pagal 78–83 straipsnius. Šis koncentracijos koeficientas yra lygus
visų segmentų, padalytų iš mažesnio prioriteto segmentų
nominalios sumos arba pari passu su segmentu, kuriame turima pozicija,
įskaitant ir tą segmentą. Dėl to rizikos koeficientas
nėra didesnis negu 1250 % arba mažesnis negu bet kuris rizikos
koeficientas, taikomas reitinguotam didesnio prioriteto segmentui. Jeigu
kredito įstaiga negali nustatyti rizikos koeficientų, kurie
būtų taikomi pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms pagal 78–83
straipsnius, ji pozicijai taiko 1250 % rizikos koeficientą. 2.3. Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų vertinimas antrojo nuostolio arba
geresniame segmente ABCP programoje 12. Jeigu
pagal 14–16 punktų nuostatas dėl likvidumo priemonės yra daugiau
negu vienas vertinimas, kredito įstaiga gali pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijoms, kurios tenkina sąlygas, išdėstytas 13 dalyje,
taikyti rizikos koeficientą, kuris yra didesnis negu i) 100 %, arba
ii) didžiausią rizikos koeficientą, kurį pozicijas turinti
kredito įstaiga taikytų bet kurioms pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijoms pagal 78–83 straipsnius. 13. Kad
būtų galima vertinti pagal 12 punktą, pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicija yra: (a) segmente,
kuris ekonominiu požiūriu yra pakeitimo vertybiniais popieriais antrojo
nuostolio pozicijoje arba geresnėje, o pirmojo nuostolio segmentas turi
reikšmingai padidinti kredito vertę antrojo nuostolio segmentui; (b) tokios
kokybės, kuri prilygsta investavimo arba aukštesniam lygiui; ir (c) kredito
įstaigos, kuri neturi pozicijos pirmojo nuostolio segmente. 2.4. Nereitinguotų
likvidumo priemonių vertinimas 2.4.1. Reikalavimus
atitinkančios likvidumo priemonės 14. Jeigu
tenkinami toliau nurodyti reikalavimai siekiant nustatyti pozicijos vertę,
likvidumo priemonės, kurios terminas nuo sandorio sudarymo pradžios yra
vieneri metai arba trumpesnis, nominaliai sumai gali būti taikomas
20 % konvertavimo dydis, o likvidumo priemonės, kurios pradinis
terminas yra ilgesnis negu vieneri metai, nominaliai sumai gali būti
taikomas 50 % konvertavimo dydis. (a) Likvidumo
priemonės dokumentai aiškiai nustato ir apriboja aplinkybes, kuriomis
priemonė gali būti naudojama. (b) Priemonės
negalima naudoti kreditinei paramai teikti padengiant panaudojimo metu jau
patirtus nuostolius, pavyzdžiui, teikiant likvidumą pozicijoms
įsipareigojimų neįvykdymo atveju panaudojimo metu arba
įgyjant turtą už didesnę nei tikroji vertė. (c) Priemonė
nenaudojama teikiant nuolatinį arba reguliarų pakeitimo vertybiniais
popieriais finansavimą. (d) Priemonei
panaudotos sumos grąžinimas nėra siejamas su investuotojų
pretenzijomis, išskyrus pretenzijas, kylančias dėl palūkanų
normų arba valiutų išvestinių priemonių sutarčių,
mokesčių ir kitų tokių mokėjimų, taip pat jam
netaikomas atsisakymas arba atidėjimas. (e) Priemonės
negalima panaudoti po to, kai bus išnaudotas visas galimas kredito vertės
padidinimas, kuriuo galima pasinaudoti likvidumo priemonės atveju; (f) Privalo
būti atidėjinys, dėl kurio gali būti automatiškai mažinama
priemonės suma, kurią galima panaudoti pozicijoms įsipareigojimų
neįvykdymo atveju, jei įsipareigojimų neįvykdymas yra toks,
koks nustatytas pagal 84–89 straipsnius, arba jeigu pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijų grupę sudaro reitinguotos priemonės, dėl
kurių nutraukiamas priemonės taikymas, jeigu vidutinė
grupės kokybė yra žemesnė nei investavimo lygis. Taikytinas rizikos
koeficientas yra didžiausias rizikos koeficientas, kurį kredito
įstaiga, turinti pozicijas, taikytų pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijoms pagal 78–83 straipsnius. 2.4.2. Likvidumo
priemonės, kurios gali būti panaudotos tiktai esant bendram rinkos
trikdžiui 15. Siekiant
nustatyti likvidumo priemonės, kurią galima panaudoti esant bendram
rinkos trikdžiui, pozicijos vertę, jos nominaliai sumai gali būti
taikomas 0 % konvertavimo dydis (t. y. kai daugiau nei vienas
specialios paskirties subjektas iš skirtingų sandorių negali pakeisti
komercinių popierių, kurių terminas sueina, ir kad
negalėjimas nėra dėl nuvertėjusios specialios paskirties
subjekto kredito kokybės dėl pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų kredito kokybės), jeigu tenkinami 14 punkte išdėstyti
reikalavimai. 2.4.3. Grynųjų
pinigų avanso priemonė 16. Siekiant
nustatyti likvidumo priemonės, kurią galima panaudoti esant bendram
rinkos trikdžiui, pozicijos vertę, jos nominaliai sumai gali būti
taikomas 0 % konvertavimo dydis, kuris yra besąlygiškai atšaukiamas,
jeigu tenkinami 14 punkte nustatyti reikalavimai ir jeigu priemonei panaudotos
sumos grąžinimo terminas yra didesnio prioriteto už bet kokias kitas
pretenzijas dėl pinigų srautų, susidarančių dėl
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų. 2.5. Atnaujinamųjų
pozicijų pakeitimo vertybiniais popieriais papildomi kapitalo reikalavimai
ir atidėjiniai ankstyvai amortizacijai 17. Be
pagal riziką įvertintų pozicijų, kurios
apskaičiuojamos pagal jų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas,
kredito įstaiga iniciatorė apskaičiuoja pagal riziką
įvertintą poziciją metodu, kuris nustatytas 18–32 punktuose, kai
ji parduoda atnaujinamąsias pozicijas pakeitimo vertybiniais popieriais
būdu, pagal kurį numatytas atidėjinys ankstyvai amortizacijai. 18. Kredito
įstaiga apskaičiuoja pagal riziką įvertintą
poziciją atsižvelgdama į iniciatorės palūkanų ir
investuotojo palūkanų sumą. 19. Pakeitimo
vertybiniais popieriais atvejais, jeigu pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijas sudaro atnaujinamosios ir neatnaujinamosios pozicijos, kredito
įstaiga iniciatorė taiko toliau pateikiamą vertinimą
proporcingai bazinei grupei, kurią sudaro atnaujinamosios pozicijos. 20. Todėl
iniciatorės palūkanos – tos naudojamų sumų, parduodamų
pakeitimo vertybiniais popieriais tikslais, grupės reikšmingos dalies
nominali suma, kurios dalis visos grupės, parduodamos struktūrai,
atžvilgiu nustato dalį pinigų srautų, sukurtų pagrindiniu
ir palūkanų surinkimu, ir kitos susijusios sumos, kurių negalima
panaudoti tiems mokėjimams, kurie pakeitimo vertybiniais popieriais atveju
turi pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas. Kad palūkanos
būtų laikomos iniciatorės palūkanomis, jos negali būti
subordinuotos su investuotojo palūkanomis. Investuotojo
palūkanos – likusios naudojamų sumų grupės reikšmingos
dalies nominali suma. 21. Kredito
įstaigos iniciatorės pozicija, siejama su jos teisėmis
iniciatorės palūkanų atžvilgiu laikoma ne pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicija, o pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų pro
rata pozicija, tarsi jos nebūtų pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijos. 2.5.1. Ankstyvos
amortizacijos vertinimo išlygos 22. Šių
pakeitimo vertybiniais popieriais rūšių iniciatorės atleidžiamos
nuo 17 punkte išdėstytų kapitalo reikalavimų: (a) Ankstyvos
amortizacijos vertinimas netaikomas atnaujinamųjų pozicijų
pakeitimui vertybiniais popieriais – šiuo atveju investuotojai ir toliau
visiškai priklauso nuo skolininkų būsimų skolinimosi sumų,
kad bazinių priemonių rizika nesugrįžtų kredito
įstaigai iniciatorei netgi po ankstyvos amortizacijos, ir (b) Pakeitimui
vertybiniais popieriais, kai bet kuris atidėjinys ankstyvai amortizacijai
daromas dėl įvykių, kurie nėra susiję su turto
pakeitimu vertybiniais popieriais arba kredito įstaigos iniciatorės
veikla, pavyzdžiui, esminiais mokesčių įstatymų arba
reglamentų pasikeitimais. 2.5.2. Maksimalūs
kapitalo reikalavimai 23. Pagal
17 punkto reikalavimus kredito įstaigos iniciatorės visos pagal riziką
įvertintos pozicijos jos pozicijų investuotojo palūkanų
atžvilgiu ir pagal riziką įvertintos pozicijos, apskaičiuotos
pagal 17 punktą, nėra didesnės už: (a) pagal
riziką įvertintas pozicijas, apskaičiuotas pagal jų
investuotojo palūkanų pozicijas, (b) pagal
riziką įvertintas pozicijas, kurias kredito įstaiga, turinti
pozicijas, apskaičiuotų pagal pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijas, jeigu jos nebūtų pakeistos vertybiniais popieriais ta
suma, kuri prilygsta investuotojo palūkanoms. 24. Išskaitymas
iš grynojo pelno, jei toks yra, iš būsimų pajamų
kapitalizacijos, kaip reikalaujama pagal 57 straipsnį, vertinamas
neatsižvelgiant į maksimalias sumas, nurodytas 23 punkte. 2.5.3. Pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas 25. Pagal
riziką įvertinta pozicija, apskaičiuojama pagal 17 punktą,
nustatoma dauginant investuotojo palūkanas iš atitinkamo konvertavimo
dydžio, kaip nurodyta 27–32 punktuose, ir vidutinio rizikos koeficiento, kuris
būtų taikomas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms, jeigu jos
anksčiau nebuvo pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos. 26. Atidėjinys
ankstyvai amortizacijai laikomas kontroliuojamu, jeigu tenkinami šie
reikalavimai. (a) Kredito
įstaiga iniciatorė turi kapitalo ir (arba) likvidumo planą, kad
užtikrintų, jog atidėjinių ankstyvajai amortizacijai atveju
turės pakankamai kapitalo ir bus pakankamai likvidi. (b) Sandorio
laikotarpiu yra pro rata iniciatorės palūkanų ir
investuotojo palūkanų mokėjimo ir pagrindinės sumos,
išlaidų, nuostolių ir susigrąžintų sumų pasidalinimas,
grindžiamas negrąžintų gautinų sumų mėnesio pradžios
balansu. (c) Amortizacijos
laikotarpis laikomas pakankamu visos ankstyvos amortizacijos laikotarpio
pradžioje negrąžintos skolos (iniciatorės ir investuotojo
palūkanos) 90 % grąžinti arba pripažinti neįvykdytu
įsipareigojimu. (d) Grąžinimo
tempas nėra spartesnis negu būtų tiesiogiai proporcingos
amortizacijos būdu per c reikalavime nurodytą laikotarpį. 27. Pakeitimo
vertybiniais popieriais atveju dėl mažmeninių pozicijų, kurios
nėra pagrįstos įsipareigojimu ir besąlygiškai atšaukiamos
be išankstinio įspėjimo, atidėjinio ankstyvai amortizacijai,
jeigu ankstyvą amortizaciją lemia perviršinis kainų skirtumas,
nukritęs iki nustatyto lygio, kredito įstaigos lygina trijų
mėnesių vidutinį perviršinį kainų skirtumą su
perviršiniu kainų skirtumu, kuriam esant perviršinis kainų skirtumas
turėtų būti fiksuojamas. 28. Tais
atvejais, kai esant pakeitimui vertybiniais popieriais nereikia fiksuoti
perviršinio kainų skirtumo, laikoma, kad fiksuojamas dydis yra 4,5
procentinio punkto didesnis negu perviršinis kainų skirtumas, nuo kurio
prasideda ankstyva amortizacija. 29. Taikomas
konvertavimo dydis nustatomas atsižvelgiant į realų trijų
mėnesių vidutinį perviršinį kainų skirtumą pagal
3 lentelę. 3 lentelė || Pakeitimas vertybiniais popieriais, kuriam taikomas kontroliuojamas atidėjinys ankstyvai amortizacijai || Pakeitimas vertybiniais popieriais, kuriam taikomas nekontroliuojamas atidėjinys ankstyvai amortizacijai 3 mėnesių vidutinis perviršinis kainų skirtumas || Konvertavimo veiksnys || Konvertavimo veiksnys Virš A lygio || 0% || 0% A lygis || 1% || 5% B lygis || 2% || 15% C lygis || 20% || 50% D lygis || 20% || 100% E lygis || 40% || 100% 30. 3
lentelėje A lygis – perviršinio kainų skirtumo lygiai, mažesni negu
133,33 % perviršinio kainų skirtumo fiksuojamo dydžio, bet ne mažesni
negu 100 % fiksuojamo dydžio; B lygis – perviršinio kainų skirtumo
lygiai, mažesni negu 100 % perviršinio kainų skirtumo fiksuojamo
dydžio, bet ne mažesni negu 75 % fiksuojamo dydžio; C lygis – perviršinio
kainų skirtumo lygiai, mažesni negu 75 % perviršinio kainų
skirtumo fiksuojamo dydžio, bet ne mažesni negu 50 % fiksuojamo dydžio; D
lygis – perviršinio kainų skirtumo lygiai, mažesni negu 50 %
perviršinio kainų skirtumo fiksuojamo dydžio, bet ne mažesni negu
25 % fiksuojamo dydžio; E lygis – perviršinio kainų skirtumo lygiai,
mažesni negu 25 % perviršinio kainų skirtumo fiksuojamo dydžio. 31. Visiems
kitiems pakeitimams vertybiniais popieriais taikomam atnaujinamųjų
pozicijų kontroliuojamam atidėjiniui ankstyvai amortizacijai taikomas
90 % kredito konvertavimo dydis. 32. Visiems
kitiems pakeitimams vertybiniais popieriais taikomam atnaujinamųjų
pozicijų nekontroliuojamam atidėjiniui ankstyvai amortizacijai
taikomas 100% kredito konvertavimo dydis. 2.6. Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų kredito rizikos mažinimo pripažinimas 33. Jei
kredito užtikrinimas gaunamas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijai,
pagal riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas gali
būti keičiamas pagal VIII priedą. 2.7. Pagal
riziką įvertintų pozicijų sumažinimas 34. Kaip
numatyta 66 straipsnio 2 dalyje dėl pakeitimo vertybiniais popieriai
pozicijų, kurioms taikomas 1250 % rizikos koeficientas, kredito
įstaigos gali, užuot įtraukusios poziciją į savo pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimą, atimti
pozicijos vertę iš nuosavų lėšų. Dėl to pozicijos
vertės apskaičiavimas gali atspindėti reikalavimus
atitinkantį tiesioginį užtikrinimą pagal 33 punktą. 35. Jeigu
kredito įstaiga pasinaudoja alternatyva, nurodyta 34 punkte, iš sumos,
nurodytos toje dalyje, pagal tą dalį atsižvelgiant į 9
punktą atimama 12,5 karto padauginta suma kaip didžiausia pagal
riziką įvertintos pozicijos suma, kurią turi apskaičiuoti
ten nurodytos kredito įstaigos. 3. Pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimas vidaus
reitingais pagrįstu metodu 3.1. Metodų
hierarchija 36. 96
straipsnyje pakeitimo vertybiniais popieriais pagal riziką įvertinta
pozicija apskaičiuojama pagal 36–74 punktus. 37. Apskaičiuojant
reitinguotos pozicijos arba pozicijos, kurios atžvilgiu gali būti
naudojamas numanomas reitingas, pagal riziką įvertintą
poziciją naudojamas reitingais pagrįstas metodas, nustatytas 45–49
punktuose. 38. Nereitinguotai
pozicijai naudojamas priežiūrinės formulės metodas, nustatytas
50–52 punktuose, išskyrus tuos atvejus, kai leidžiama naudoti vidaus vertinimo
metodą, nustatytą 42–43 punktuose. 39. Kredito
įstaiga, išskyrus kredito įstaigą iniciatorę arba kredito
įstaigą rėmėją, kompetentingoms institucijoms leidus
gali naudoti tik priežiūrinės formulės metodą. 40. Jeigu
kredito įstaiga iniciatorė arba rėmėja, negalinti
apskaičiuoti Kirb ir negavusi leidimo naudoti vidaus vertinimo
metodą ABCP programų pozicijoms, ir kitos kredito įstaigos, jei
nėra gavusios leidimo naudoti priežiūrinės formulės
metodą, arba esant ABCP programų pozicijoms, pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijoms, kurios yra nereitinguotos ir kurių atžvilgiu
negalima taikyti numanomų reitingų, taikomas vidaus vertinimo metodas
ir 1250 % rizikos koeficientas. 3.1.1. Numanomų
reitingų naudojimas 41. Kai
patenkinami šie minimalūs operaciniai reikalavimai, įstaiga
nereitinguotai pozicijai priskiria numanomą kredito vertinimą,
prilygstantį kredito vertinimui tų reitinguotų pozicijų
(referentinių pozicijų), kurios yra didesnio prioriteto pozicijos,
visais atžvilgiais subordinuotos su konkrečiomis nereitinguotomis
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijomis. (a) Referentinės
pozicijos turi būti visais atžvilgiais subordinuotos su nereitinguotu
pakeitimo vertybiniais popieriais segmentu. (b) Referentinės
pozicijos terminas turi būti lygus konkrečios nereitinguotos
pozicijos terminui arba ilgesnis. (c) Bet kuris
numanomas reitingas turi būti nuolatos atnaujinamas, kad
atspindėtų bet kuriuos pakeitimo vertybiniais popieriais
referentinių pozicijų kredito vertinimo pakeitimus. 3.1.2. Pozicijų
vidaus vertinimo metodas ABCP programose 42. Atsižvelgdama
į kompetentingų institucijų įvertinimą, kredito
įstaiga gali priskirti nereitinguotai pozicijai turtu užtikrintų
komercinių popierių programoje išvestinius reitingus, kaip nustatyta
43 punkte, jei tenkinami šie reikalavimai. (a) Pozicijos
pagal programą išleistame komerciniame popieriuje yra reitinguotos
pozicijos. (b) Kredito
įstaiga tenkina kompetentingų institucijų reikalavimą,
pagal kurį atliekant jos pozicijos kredito kokybės vidaus
vertinimą laikomasi vienos arba kelių reikalavimus
atitinkančių IKVI viešos vertinimo metodikos vertybinių
popierių, užtikrintų pakeitimo vertybiniais popieriais rūšies
pozicijomis, reitingui. (c) IKVI,
kurių metodika turi būti taikoma, kaip reikalaujama b punkte, apima
tas IKVI, kurios yra pateikusios pagal programą išleistų
komercinių popierių išorės reitingus. Kiekybiniai elementai,
pavyzdžiui, nepalankūs veiksniai, naudojami vertinant poziciją
kredito kokybės atžvilgiu, privalo būti bent jau tokie nedideli, kaip
tie, kurie naudojami konkrečių IKVI atitinkamoje vertinimo
metodikoje. (d) Kurdama savo
vidaus vertinimo metodiką, kredito įstaiga atsižvelgia į visas
paskelbtas reikalavimus atitinkančių IKVI reitingų metodikas,
taikomas vertybinių popierių, užtikrintų pakeitimo vertybiniais
popieriais rūšies pozicijomis, reitingui. Kredito įstaiga
nuomonę pagrindžia dokumentais ir atnaujina mažiausiai kartą per
metus. (e) Kredito
įstaigos vidaus vertinimo metodikoje numatomi reitingų rangai.
Tokių reitingų rangai ir reikalavimus atitinkančių IKVI
kredito įvertinimai yra analogiški. Šis atitikimas išsamiai pagrindžiamas
dokumentais. (f) Vidaus vertinimo metodika naudojama kredito įstaigos
vidaus rizikos valdymo procesuose, įskaitant jos sprendimų
priėmimo, valdymo informacijos ir kapitalo paskirstymo procesus. (g) Pasitelkus
vidaus arba išorės auditorius, IKVI arba kredito įstaigos vidaus
kredito peržiūrą ar rizikos valdymo funkciją, reguliariai
tikrinami vidaus vertinimo procesai ir kredito įstaigos ABCP programoje
numatytų pozicijų kredito kokybės vidaus vertinimo kokybė.
Jeigu tikrinama pasitelkus kredito įstaigos vidaus auditą, kredito
patikrinimą arba rizikos valdymo funkciją, tada šios funkcijos
nepriklauso nuo ABCP programos verslo linijos ir nuo bendradarbiavimo su
klientais. (h) Kredito
įstaiga stebi savo vidaus reitingų rezultatus laikui bėgant, kad
įvertintų savo vidaus vertinimo metodikos rezultatus, ir prireikus
daro tos metodikos pakeitimus, kai pozicijų rezultatai reguliariai nukrypsta
nuo to, kas nustatyta vidaus reitingais. (i) Į ABCP
programą įeina emisijos organizavimo standartai kredito ir
investavimo gairių forma. Spręsdamas dėl turto pirkimo,
programos administratorius atsižvelgia į perkamo turto rūšį,
pozicijų, susidarančių dėl likvidumo priemonių ir
kredito vertės padidinimo, rūšį ir piniginę vertę,
nuostolių paskirstymą bei teisinę ir ekonominę perkeliamo
turto izoliaciją nuo subjekto, parduodančio turtą. Atliekama
turto pardavėjo rizikos pobūdžio kredito analizė, į kurią
įeina praeities ir tikėtinos ateities finansinės veiklos
analizė, dabartinė rinkos padėtis, tikėtinas
konkurencingumas ateityje, svertai, pinigų srautai ir palūkanų
padengimas bei skolos reitingavimas. Be to, tikrinami pardavėjo emisijos
organizavimo standartai, aptarnavimo pajėgumai ir surinkimo procesai. (j) ABCP
programos emisijos organizavimo standartuose nustatomi minimalūs turto
atitikties kriterijai, pagal kuriuos visų pirma (i) nenumatomas
turto, kuris visų pirma yra pradelstas arba su neįvykdytais
įsipareigojimais, pirkimas; (ii) ribojama
perviršinė individualaus įsipareigojančio asmens arba
geografinės vietovės koncentracija; ir (iii) ribojamas
perkamo turto pradinis terminas. (k) ABCP
programoje nustatoma surinkimo politika ir procesai, kuriuose atsižvelgiama
į valdymo organo operacinius pajėgumus ir kredito kokybę.
Programa mažina pardavėjo ir (arba) valdymo organo riziką
įvairiais metodais, pavyzdžiui, susijusiais su dabartinės kredito
kokybės, kuri neleidžia bendrai naudoti lėšas, priežastimis. (l) Bendrame
turto grupės, kurią ketinama pirkti pagal ABCP programą,
nuostolio įvertyje privaloma atsižvelgti į visus galimos rizikos
šaltinius, pavyzdžiui, į kredito arba gautinų sumų
sumažėjimo riziką. Jeigu pardavėjo teikiamo kredito vertės
padidėjimą lemia tik su kreditu susiję nuostoliai, tada atskiras
rezervas sudaromas gautinų sumų sumažėjimo rizikai, jeigu
gautinų sumų sumažėjimo rizika yra esminė konkrečiai
pozicijų grupei. Be to, nustatant reikalingą padidėjimo
lygį programoje patikrinami keleri istorinės informacijos metai,
įskaitant nuostolius, nukrypimą, sumažėjimą ir gautinų
sumų apyvartos normą. (m) Į ABCP
programą įeina struktūriniai ypatumai, pavyzdžiui,
sumažėjęs priežastingumas perkant pozicijas, kad būtų
sumažintas galimas bazinio portfelio kredito pablogėjimas. Kompetentingos
institucijos gali atsisakyti reikalavimo viešai skelbti IKVI vertinimo
metodiką, jeigu joms įrodoma, kad dėl konkrečių
pakeitimo vertybiniais popieriai ypatybių, pavyzdžiui, jo unikalios
struktūros, dar nėra viešos IKVI vertinimo metodikos. 43. Kredito
įstaiga priskiria nereitinguotai pozicijai vieną iš 42 punkte
aprašytų reitingų rangų. Pozicijai priskiriamas išvestinis
reitingas, toks pats kaip kredito įvertinimai, prilygstantys reitingo
rangui, kaip nustatyta 42 punkte. Jei šis išvestinis reitingas pakeitimo
vertybiniais popieriais pradžioje yra investavimo arba aukštesnio lygio, jis
laikomas tokiu pačiu kaip reikalavimus atitinkančios IKVI
reikalavimus atitinkantis kredito vertinimas apskaičiuojant pagal riziką
įvertintas pozicijas. 3.2. Maksimalios
pagal riziką įvertintos pozicijos 44. Kredito
įstaigai iniciatorei, kredito įstaigai rėmėjai arba kitoms
kredito įstaigoms, kurios gali apskaičiuoti KIRB, pagal
riziką įvertintos pozicijos, apskaičiuojamos pagal jų pozicijas
pakeitimo vertybiniais popieriais atveju, gali būti apribotos iki
pozicijų, kurios tenkina kapitalo reikalavimą pagal 75 straipsnio a
punktą, prilygstantį 8 % pagal riziką įvertintos
pozicijos sumai, kuri būtų gauta, jeigu į vertybinius popierius
pakeistas turtas nebūtų buvęs pakeistas vertybiniais popieriais
ir kartu su tų pozicijų tikėtinų nuostolių sumomis
būtų kredito įstaigos balanse. 3.3. Reitingais
pagrįstas metodas 45. Remiantis
reitingais pagrįstu metodu reitinguotos pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijos pagal riziką įvertinta pozicija apskaičiuojama
pozicijos vertei taikant rizikos koeficientą, siejamą su kredito
kokybės žingsniu, su kuriuo, kaip buvo nustatyta, kompetentinga
institucija sieja kredito vertinimą pagal 98 straipsnį, kaip
nustatyta toliau pateikiamose 4 ir 5 lentelėse. 4 lentelė Pozicijos, išskyrus
pozicijas su trumpalaikio kredito vertinimu Kredito kokybės žingsnis || Rizikos koeficientas || A || B || C CQS 1 || 7% || 12% || 20% CQS 2 || 8% || 15% || 25% CQS 3 || 10% || 18% || 35%3 CQS 4 || 12% || 20% || 35% CQS 5 || 20% || 35% || 35% CQS 6 || 35% || 50% || 50% CQS 7 || 60% || 75% || 75% CQS 8 || 100% || 100% || 100% CQS 9 || 250% || 250% || 250% CQS 10 || 425% || 425% || 425% CQS 11 || 650% || 650% || 650% Mažiau negu CQS 11 || 1250% || 1250% || 1250% 5 lentelė Pozicijos su
trumpalaikio kredito vertinimu Kredito kokybės žingsnis || Rizikos koeficientas || A || B || C CQS 1 || 7% || 12% || 20% CQS 2 || 12% || 20% || 35% CQS 3 || 60% || 75% || 75% Visi kiti kredito vertinimai || 1250% || 1250% || 1250% 46. Atsižvelgiant
į 47 punktą, rizikos koeficientas kiekvienos lentelės A skiltyje
taikomas, jeigu pozicija yra paties didžiausio prioriteto pakeitimo
vertybiniais popieriais segmente. Nustatant, ar segmentas yra paties mažiausio
prioriteto, nereikalaujama atsižvelgti į gautinas sumas pagal
palūkanų normų arba valiutų išvestinių priemonių
sutartis, gautinas įmokas ir kitus panašius mokėjimus. 47. Rizikos
koeficientas kiekvienos lentelės C skiltyje taikomas, jeigu pozicija yra
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, kur faktinis pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijų skaičius yra mažesnis negu šeši. Apskaičiuojant
faktinį pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų skaičių,
sudėtinės pozicijos vienam įsipareigojančiajam asmeniui
privalo būti vertinamos kaip viena pozicija. Faktinis pozicijų
skaičius apskaičiuojamas taip: čia EADi
yra visų pozicijų ith* įsipareigojančiajam
asmeniui verčių suma. Pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais
atveju (pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų pakeitimas vertybiniais
popieriais) kredito įstaiga privalo atsižvelgti į pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijas grupėje, o ne į bazines pozicijas pradinėse
grupėse, iš kurių susidaro bazinės pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijos. Jeigu galima portfelio dalis, siejama su didžiausia
pozicija – C1, kredito įstaiga gali N vertinti kaip 1/C1. 48. Rizikos
koeficientai B skiltyje taikomi visoms kitoms pozicijoms. 49. Kredito
rizikos mažinimas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijose gali būti
pripažįstamas pagal 58–60 punktus. 3.4. Priežiūrinės
formulės metodas 50. Atsižvelgiantį
į 56–57 punktus pagal priežiūrinės formulės metodą
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos rizikos koeficientas yra didesnis
negu 7 % arba taikytinas rizikos koeficientas pagal 51 punktą. 51. Atsižvelgiant
į 56–57 punktus, pozicijai taikytinas rizikos koeficientas yra: 12,5 x (S[L+T] – S[L])
/ T Čia: Čia: t = 1000, ir w = 20. Šiose išraiškose Beta
[x; a, b] yra sukaupta beta pasiskirstymo funkcija su a ir b parametrais,
įvertintais x atžvilgiu. T (segmento, kuriame
yra pozicija, storumas) nustatomas kaip a) segmento nominaliosios vertės
ir b) pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų vertės sumos
santykis. Čia išvestinių priemonių, nurodytų IV priede,
pozicijų vertė, jeigu dabartinė atkūrimo vertė nėra
teigiama vertė, yra galima būsima kredito pozicija, apskaičiuota
pagal III priedą; Kirbr yra a) Kirb ir b) pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų vertės sumos santykis. Kirbr
išreikštas dešimtaine forma (pvz., Kirb, kuris lygus 15 %
grupės, bus išreikštas 0,15 prilygstančiu Kirb). L (kredito
vertės padidinimo lygis) nustatomas kaip visų segmentų,
subordinuotų su segmentu, kuriame yra pozicija, nominaliųjų
sumų ir pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų, vertės sumos
santykis. Kapitalizuotosios būsimos pajamos neįtraukiamos į
nustatomą L. Apskaičiuojant padidinimo lygį,
išvestinių priemonių, nustatytų IV priede, sandorio šalių
gautinos sumos, kurios yra daug mažesnio prioriteto, nei konkretūs
segmentai, gali būti nustatomos jų dabartine atkūrimo verte (be
galimų būsimų kredito pozicijų). N yra faktinis pozicijų,
apskaičiuotų pagal 47 punktą, skaičius. ELGD – pagal
poziciją apskaičiuotas vidutinis nuostolis įsipareigojimo
neįvykdymo atveju – apskaičiuojamas taip: Čia LGDi
yra vidutinis LGD, siejamas su visomis pozicijomis ith
įsipareigojančiajam asmeniui, jeigu LGD nustatomas pagal 84–89
straipsnius. Pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais atveju 100 %
LGD taikomas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms. Kai kaupimo
būdu pakeitimo vertybiniais popieriais atveju vertinamas įsipareigojimų
neįvykdymas ir gautinų sumų sumažėjimo rizika (pvz.,
nuostoliams iš bet kurio šaltinio padengti galima panaudoti bendrą
vieną rezervą arba padidintą užtikrinimo priemonę), LGD
įvestis sudaroma kaip LGD svertinis vidurkis kredito rizikai ir 75 %
LGD gautinų sumų sumažėjimo rizikai. Koeficientai yra nesusieti
kredito rizikos ir atitinkamai sumažėjimo rizikos kapitalo mokesčiai. Supaprastinti
įvesties duomenys Jeigu didžiausios
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos vertė C1 yra ne
didesnė negu 3 % užtikrintos pozicijos vertės sumos, tada pagal
priežiūrinės formulės metodą kredito įstaiga gali
nustatyti LGD = 50 % ir N lygus bet kuriam iš jų . arba N=1/ C1. Cm yra
didžiausios m pozicijos vertės sumos ir pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų verčių sumos santykis. M lygį gali nustatyti
kredito įstaiga. Su mažmeninėmis
pozicijomis susijusio pakeitimo vertybiniais popieriais atveju kompetentingos
institucijos gali leisti įgyvendinti priežiūrinės formulės
metodą panaudojant supaprastinimą: h = 0 ir v = 0. 52. Kredito
rizikos mažinimas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijose gali būti
pripažįstamas pagal 58, 59 ir 61–65 punktus. 3.5. Likvidumo
priemonės 53. 54–55
punktų nuostatos taikomos nereitinguotų pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijų vertei nustatyti tam tikrų likvidumo
priemonės rūšių forma. 3.5.1. Likvidumo
priemonės, kurias galima panaudoti tik esant bendram rinkos trikdžiui 54. Likvidumo
priemonės, kuria galima pasinaudoti tik esant bendram rinkos trikdžiui ir
kuri tenkina 14 punkte nustatytus atitinkančios likvidumo priemonės
reikalavimus, nominaliajai sumai gali būti taikomas 20 % konvertavimo
dydis. 3.5.2. Grynųjų
pinigų avanso priemonės 55. Likvidumo
priemonės, kuri tenkina 16 punkte nustatytus reikalavimus, nominaliajai
sumai gali būti taikomas 0 % konvertavimo dydis. Išimtinis vertinimas,
kai Kirb negali būti apskaičiuotas. 56. Jeigu
kredito įstaigai nėra praktiška apskaičiuoti pagal riziką
įvertintas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas, tarsi jos
nebūtų buvusios pakeistos vertybiniais popieriais, kredito
įstaiga išimtiniu atveju ir gavusi kompetentingų institucijų
leidimą laikinai gali taikyti tokį pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimo metodą
nereitinguotoms pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms likvidumo
priemonės forma. 57. Didžiausias
rizikos koeficientas, kuris būtų taikomas pagal 78–83 straipsnius bet
kokioms pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms, jeigu jos
nebūtų buvusios pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos, gali
būti taikomas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijai, kuriai taikoma
likvidumo priemonė. Siekiant nustatyti pozicijos vertę, 50 %
konvertavimo dydis gali būti taikomas likvidumo priemonės
nominaliajai sumai, jeigu priemonės terminas nuo sandorio sudarymo
pradžios yra vieneri metai arba trumpesnis. Jeigu likvidumo priemonė
tenkina 54 punkte nustatytus reikalavimus, gali būti taikomas 20 %
konvertavimo dydis. 3.6. Kredito
rizikos mažinimo pripažinimas pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų
atžvilgiu 3.6.1. Tiesioginis
užtikrinimas 58. Reikalavimus
atitinkantis tiesioginis užtikrinimas apsiriboja tuo, kas yra pripažįstama
apskaičiuojant pagal riziką įvertintas pozicijas vadovaujantis
78–83 straipsniais, kaip nustatyta pagal 90–93 straipsnius, o pripažinimas
priklauso nuo to, ar tenkinami atitinkami minimalūs reikalavimai, kaip
nustatyta pagal tuos straipsnius. 3.6.2. Netiesioginis
užtikrinimas 59. Reikalavimus
atitinkantis netiesioginis užtikrinimas ir netiesioginio užtikrinimo
teikėjai apsiriboja tomis priemonėmis, kurios pripažintos pagal 90–93
straipsnius, o pripažinimas priklauso nuo to, ar tenkinami atitinkami
minimalūs reikalavimai, kaip nustatyta pagal tuos straipsnius. 3.6.3. Kapitalo
reikalavimų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų su kredito
rizikos mažinimu apskaičiavimas Reitingais
pagrįstas metodas 60. Jeigu
pagal riziką įvertintos pozicijos apskaičiuojamos reitingais
pagrįstu metodu, pozicijos vertė ir (arba) pagal riziką
įvertintos pozicijos pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, kurios
kredito užtikrinimas buvo gautas, gali būti pakeistos pagal VIII priedo
nuostatas, kadangi jos taikomos pagal riziką įvertintų
pozicijų apskaičiavimui pagal 78–83 straipsnius. Priežiūrinės
formulės metodas – visiškas užtikrinimas 61. Jeigu
pagal riziką įvertintos pozicijos yra apskaičiuojamos
priežiūrinės formulės metodu, kredito įstaiga nustato
pozicijos faktinį rizikos koeficientą. Ji tai daro pozicijos pagal
riziką įvertintą poziciją dalydama iš pozicijos vertės
ir gautą rezultatą daugindama iš 100. 62. Esant
tiesioginiam kredito užtikrinimui, pagal riziką įvertintos pozicijos
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija apskaičiuojama dauginant
tiesioginės užtikrinimo priemonės koreguotą poziciją (E*,
kaip apskaičiuota pagal 90–93 straipsnius dėl pagal riziką
įvertintų pozicijų apskaičiavimo pagal 78–83 straipsnius,
pakeitimo vertybiniais popieriais sumą prilyginant E) iš faktinio rizikos
koeficiento. 63. Esant
netiesioginiam kredito užtikrinimui, pagal riziką įvertintos
pozicijos pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija apskaičiuojama
dauginant GA (užtikrinimo priemonės suma pakoreguota pagal bet
kurį valiutos neatitikimą ir termino neatitikimą pagal VIII
priedo nuostatas) iš užtikrinimo teikėjo rizikos koeficiento; ir
gautą rezultatą pridedant prie sumos, kuri gauta padauginus pakeitimo
vertybiniais popieriais poziciją, atimant GA, iš faktinio
rizikos koeficiento. Priežiūrinės
formulės metodas – dalinis užtikrinimas 64. Jeigu
kredito rizikos mažinimas apima „pirmąjį nuostolį“ arba
nuostolius proporcingai pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijai, kredito
įstaiga gali taikyti 61–63 punktų nuostatas. 65. Kitais
atvejais kredito įstaiga vertina pakeitimo vertybiniais popieriais
poziciją kaip dvi ar daugiau negu dvi pozicijas, kurių nepadengta
dalis laikoma žemesnės kredito kokybės pozicija. Apskaičiuojant
pagal riziką įvertintas pozicijas šiai pozicijai, taikomos 50–52
punktų nuostatos su pakeitimais, pagal kuriuos T keičiamas į e*
tiesioginio užtikrinimo atveju; ir į T-g netiesioginio užtikrinimo atveju,
kur e* žymi E* ir visos bazinės grupės sąlyginės sumos
santykį, kur E* yra pakoreguota pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicija, apskaičiuota pagal VIII priedo nuostatas, kadangi jos taikomos
skaičiuojant pagal riziką įvertintų pozicijų sumas
pagal 78–83 straipsnius, kai pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija yra E;
ir g yra kredito užtikrinimo nominaliosios sumos (pakoreguotos pagal bet
kokį valiutos arba termino neatitikimą pagal VIII priedo nuostatas)
ir pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų sumų santykis.
Netiesioginio kredito užtikrinimo atveju užtikrinimo teikėjo rizikos
koeficientas taikomas tai pozicijos daliai, kuri nepatenka į
koreguotą vertę T. 3.7. Atnaujinamųjų
pozicijų pakeitimo vertybiniais popieriais papildomi kapitalo reikalavimai
ir atidėjiniai ankstyvai amortizacijai 66. Be
pagal riziką įvertintų pozicijų, kurios
apskaičiuojamos pagal jų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas,
kredito įstaiga iniciatorė apskaičiuoja pagal riziką
įvertintas pozicijas pagal metodiką, kuri nustatyta 17–32 punktuose, kai
ji parduoda atnaujinamąsias pozicijas pakeitimo vertybiniais popieriais
būdu, pagal kurį numatytas atidėjinys ankstyvai amortizacijai. 67. 66
punkte 68–69 punktai keičia 20–21 punktus. 68. Šiose
nuostatose iniciatorės palūkanos yra suma, kurią sudaro (a) naudojamų
sumų, parduodamų pakeitimo vertybiniais popieriais tikslais,
grupės sąlyginės dalies nominaliosios sumos, kurios dalis visos
grupės, parduodamos struktūrai, atžvilgiu lemia dalį pinigų
srautų, sukurtų pagrindiniu ir palūkanų surinkimu bei kitomis
susijusiomis sumomis, kurių negalima panaudoti mokėjimams tiems,
kurie pakeitimo vertybiniais popieriais atveju turi pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijas; plius (b) kredito
linijų naudojamų sumų grupės dalies nominaliosios sumos,
kurios naudojama dalis parduota pakeitimo vertybiniais popieriais tikslais,
kurios dalis visų tokių nepanaudotų sumų atžvilgiu yra
tokia pati kaip ir nominaliosios sumos, aprašytos a punkte, ir grupės
panaudotų sumų, parduotų pakeitimui vertybiniais popieriais
tikslais, nominaliosios sumos santykis. Kad palūkanos
būtų laikomos iniciatorės palūkanomis, jos negali būti
subordinuotos su investuotojo palūkanomis. Investuotojų
palūkanos yra naudotų sumų, kurios nepatenka į a
punktą, grupės sąlyginės dalies nominalioji suma ir kredito
linijų, kurių panaudota suma buvo parduota pakeitimo vertybiniais
popieriais tikslais, nepanaudotų sumų grupės dalies nominalioji
suma, nepatenkanti į b punktą. 69. Kredito
įstaigos iniciatorės pozicija, siejama su jos teisėmis tos
iniciatorės palūkanų dalies, kuri aprašyta 68 punkto a
papunktyje, atžvilgiu nelaikoma pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, bet
pro rata pozicija pakeitimo vertybiniais popieriais panaudotų
sumų pozicijų atžvilgiu, tarsi jos nebūtų užtikrintos suma,
kuri prilygsta sumai, kuri aprašyta 68 punkto a papunktyje. Laikoma, kad
kredito įstaiga iniciatorė taip pat turi pro rata
poziciją kredito linijų nepanaudotų sumų atžvilgiu,
kurių panaudotos sumos buvo parduotos pakeitimo vertybiniais popieriais
tikslais, ta suma, kuri prilygsta sumai, aprašytai 68 punkto b papunktyje. 3.8. Pagal
riziką įvertintų pozicijų sumažinimas 70. Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijos pagal riziką įvertinta pozicija,
kuriai taikomas 1250 % rizikos koeficientas, gali būti sumažinta 12,5
karto bet kokios vertės koregavimo, kurį daro kredito įstaiga
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos atžvilgiu, suma. Tiek, kiek
atsižvelgiama į tokį vertės koregavimą, neatsižvelgiama
į apskaičiavimą, nustatytą VII priedo 1 dalies 34 punkte. 71. Pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijos pagal riziką įvertinta pozicija
gali būti sumažinta 12,5 karto bet kokio vertės koregavimo, kurį
daro kredito įstaiga tos pozicijos atžvilgiu, suma. 72. Kaip
numatyta 66 straipsnio 2 dalyje dėl pakeitimo vertybiniais popieriai
pozicijų, kurioms taikomas 1250 % rizikos koeficientas, kredito
įstaigos gali, užuot įtraukusios poziciją į savo pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimą, atimti
iš nuosavų lėšų pozicijos vertę. 73. 73
punkte: (a) pozicijos
vertė gali atsirasti iš pagal riziką įvertintos pozicijos,
atsižvelgiant į bet kokį sumažinimą pagal 70 ir 71 punktus; (b) pozicijos
vertės apskaičiavimas gali atspindėti reikalavimus
atitinkantį tiesioginį užtikrinimą tokiu būdu, kuris
suderinamas su 58–65 punktuose nurodyta metodika; (c) jeigu
priežiūrinės formulės metodas, naudojamas pagal riziką
įvertintoms pozicijoms ir L < KIRBR ir [L+T] > KIRBR
apskaičiuoti, pozicija gali būti vertinama kaip dvi pozicijos, kur L
lygi KIRBR didesnio prioriteto iš pozicijų. 74. Jeigu
kredito įstaiga pasinaudoja alternatyva, nurodyta 72 punkte, iš sumos,
nurodytos toje dalyje, pagal tą dalį atsižvelgiant į 44
punktą atimama 12,5 karto didesnė suma nei didžiausia pagal
riziką įvertintos pozicijos suma, kurią turi apskaičiuoti
ten nurodytos kredito įstaigos. X PRIEDAS
Operacinė rizika
1 dalis – Bazinio indikatoriaus metodas 1. Kapitalo
reikalavimas 1. Pagal
bazinio indikatoriaus metodą kapitalo reikalavimas operacinei rizikai yra
lygus 15 % atitinkamo toliau apibrėžto rodiklio. 2. Atitinkamas
rodiklis 2. Atitinkamas
rodiklis yra trejų metų grynųjų pajamų iš
palūkanų sumos ir grynųjų pajamų ne iš
palūkanų sumos vidurkis. 3. Trejų
metų vidurkis apskaičiuojamas remiantis paskutinių šešių
dvylikos mėnesių stebėjimais finansinių metų viduryje
ir pabaigoje. Jeigu audituotų skaičių nėra, gali būti
naudojami verslo įverčiai. 4. Jeigu
bet kurio iš nurodytų stebėjimų grynųjų pajamų iš
palūkanų ir grynųjų pajamų ne iš palūkanų
suma yra neigiama arba lygi nuliui, į šį skaičių
apskaičiuojant trejų metų vidurkį neatsižvelgiama.
Atitinkamas rodiklis apskaičiuojamas kaip teigiamų skaičių,
padalintų iš teigiamų skaičių skaičiaus, suma. 2.1. Kredito
įstaigos, kurioms taikoma Direktyva 86/635/EEB 5. Remiantis
apskaitos kategorijomis kredito įstaigų pelno (nuostolio) ataskaitose
pagal Direktyvos 86/635/EEB 27 straipsnį, atitinkamas rodiklis
išreiškiamas kaip elementų, išdėstytų 1 lentelėje, suma.
Kiekvienas elementas įtraukiamas į sumą su savo teigiamu arba
neigiamu ženklu. 6. Šiuos
elementus gali reikėti koreguoti, kad būtų atspindėtos 7 ir
8 punktuose nurodytos kvalifikacijos. 1 lentelė 1 Gautinos palūkanos ir panašios pajamos 2 Mokėtinos palūkanos ir panašios sąnaudos 3 Pajamos iš vertybinių popierių a) pelnas iš akcijų ir kitų kintamo pelno vertybinių popierių b) pelnas iš dalyvavimo kitų įmonių kapitale c) pelnas iš akcijų susijusiose įmonėse 4 Gautini komisiniai 5 Mokėtini komisiniai 6 Grynasis pelnas arba grynasis nuostolis iš finansinių operacijų 7 Kitas veiklos pelnas 2.1.1. Kvalifikacijos 7. Rodiklis
apskaičiuojamas prieš bet kokių atidėjinių ir veiklos
išlaidų atskaitymus. 8. Apskaičiuojant
rodiklį nenaudojami šie elementai: (a) Realizuotas
pelnas (nuostolis) iš straipsnių, neįtrauktų į prekybos
knygą, pardavimo (b) Pajamos iš
nepaprastų arba nereguliarių straipsnių (c) Pajamos iš
draudimo Kai prekybos
straipsnių perkainojimas yra pelno (nuostolio) ataskaitos dalis,
perkainojimas gali būti įtraukiamas. Jeigu taikoma Direktyvos
86/635/EEB 36 straipsnio 2 dalis, turi būti įtraukiamas
perkainojimas, įrašytas į pelno (nuostolio) ataskaitą. 2.2. Kredito
įstaigos, kurioms taikomos skirtingos apskaitos sistemos 9. Jei
kredito įstaigoms taikomos apskaitos sistemos skiriasi nuo sistemos, kuri
nustatoma Direktyva 86/635/EB, jos turi apskaičiuoti atitinkamą rodiklį
pagal duomenis, kurie geriausiai atspindi pirmiau pateiktą
apibrėžimą. 2 dalis –
Standartizuotas metodas 1. Kapitalo
reikalavimas 1. Pagal
standartizuotą metodą kapitalo reikalavimai operacinei rizikai yra
paprasčiausia kapitalo reikalavimų suma, apskaičiuota kiekvienai
iš 2 lentelėje nurodytų verslo linijų. 2. Kapitalo
reikalavimas konkrečiai verslo linijai yra lygus tam tikram atitinkamo
rodiklio procentui. 3. Rodiklis
apskaičiuojamas kiekvienai verslo linijai atskirai. 4. Kiekvienos
verslo linijos atitinkamas rodiklis yra grynųjų pajamų iš
palūkanų sumos ir grynųjų pajamų ne iš
palūkanų sumos trejų metų vidurkis, kaip apibrėžta 1
dalies 5–9 punktuose. 5. Trejų
metų vidurkis apskaičiuojamas remiantis paskutinių šešių
dvylikos mėnesių stebėjimais finansinių metų viduryje
ir pabaigoje. Jeigu audituotų skaičių nėra, gali būti
naudojami verslo įverčiai. 6. Jeigu
bet kurio iš nurodytų stebėjimų grynųjų pajamų iš
palūkanų ir grynųjų pajamų ne iš palūkanų
suma yra neigiama, šiam skaičiui priskiriama nulinė vertė. 2 lentelė Verslo linija || Veiklos rūšių sąrašas || Procentai Įmonių finansai || Finansinių priemonių emisijos organizavimas ir vykdymas ir (arba) jų platinimas rinkoje su emisija organizuojančio banko įsipareigojimu tiesiogiai išpirkti finansinių priemonių emisiją Paslaugos, susijusios su finansinių priemonių organizavimu ir vykdymu Investicinės konsultacijos Įmonėms teikiamos konsultacijos dėl kapitalo struktūros, pramonės strategijos ir su tuo susijusių reikalų, taip pat konsultacijos ir paslaugos, susiję su įmonių susijungimais ir pirkimu Investiciniai moksliniai tyrimai ir finansų analizė bei kitos bendrų rekomendacijų formos, susijusios su finansinių priemonių sandoriais || 18% Prekyba ir pardavimai || Pirkimas (pardavimas) savo sąskaita Tarpininkavimas pinigų rinkoje Nurodymų dėl vienos ar daugiau negu vienos finansinės priemonės priėmimas ir perdavimas Nurodymų vykdymas klientų vardu Finansinių priemonių platinimas rinkoje be banko įsipareigojimo tiesiogiai išpirkti finansinių priemonių emisiją Daugiašalių prekybos priemonių operacija || 18% Tarpininkavimo (brokerio) paslaugos mažmeniniams klientams (Veikla su individualiais fiziniais asmenimis arba mažomis ir vidutinėmis įmonėmis, kurie tenkina 55 straipsnyje mažmeninių pozicijų klasėms nustatytus kriterijus) || Nurodymų dėl vienos ar daugiau negu vienos finansinės priemonės priėmimas ir perdavimas Nurodymų vykdymas klientų vardu Finansinių priemonių platinimas rinkoje be banko įsipareigojimo tiesiogiai išpirkti finansinių priemonių emisiją || 12% Komercinė bankininkystė || Indėlių ir kitų grąžintinų lėšų priėmimas Skolinimas Finansinė išperkamoji nuoma (lizingas) Garantijos ir laidavimai || 15% Mažmeninė bankininkystė (Veikla su individualiais fiziniais asmenimis arba mažomis ir vidutinėmis įmonėmis, kurie tenkina 55 straipsnyje mažmeninių pozicijų klasėms nustatytus kriterijus) || Indėlių ir kitų grąžintinų lėšų priėmimas Skolinimas Finansinė išperkamoji nuoma (lizingas) Garantijos ir laidavimai || 12% Mokėjimai ir atsiskaitymai || Pinigų pervedimo paslaugos Mokėjimo priemonių išleidimas ir tvarkymas || 18% Tarpininkavimo (agento) paslaugos || Finansinių priemonių saugojimas ir tvarkymas klientų sąskaita, įskaitant tų finansinių priemonių pirkimą, pardavimą ir gavimą pagal kliento pateiktus nurodymus bei su tuo susijusią veiklą, pavyzdžiui, grynųjų pinigų ir (arba) stato valdymas || 15% Turto valdymas || Portfelio valdymas UCITS valdymas Kitos turto valdymo formos || 12% 7. Kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigai apskaičiuoti jos kapitalo
reikalavimą operacinei rizikai alternatyviu standartizuotu metodu, kaip
nustatyta 9–16 punktuose. 2. Verslo
linijos priskyrimo principai 8. Kredito
įstaigos privalo sukurti ir dokumentais pagrįsti konkrečią
politiką ir kriterijus rodikliui dabartinėms verslo linijoms ir
veiklai priskirti standartizuotoje sistemoje. Kriterijai privalo būti
patikrinami ir atitinkamai koreguojami atsižvelgiant į naują arba
besikeičiančią verslo veiklą ir riziką. Verslo linijos
priskyrimo principai yra šie: (a) Visa veikla
privalo būti priskirta verslo linijoms taip, kad būtų išvengta
tarpusavio dubliavimo ir kartu būtų apimtos visos veiklos rūšys. (b) Bet kuri
veikla, kurios negalima iš karto priskirti verslo linijos sistemai, bet kuri
yra papildoma veiklos, įtrauktos į sistemą, funkcija, privalo
būti priskirta tai verslo linijai, kurią ji palaiko. Jeigu per
papildomą veiklą palaikoma daugiau negu viena verslo linija, privalo
būti naudojami objektyvūs priskyrimo kriterijai. (c) Jeigu
veiklos negalima priskirti konkrečiai verslo linijai, privalo būti
naudojama verslo linija, kurios rizikos procentas yra didžiausias. Ta pati
verslo linija vienodai taikoma bet kokiai susijusiai papildomai veiklai. (d) Kredito
įstaigos gali naudoti vidinės kainodaros metodus rodikliui tarp
verslo linijų nustatyti. Vienoje verslo linijoje susidariusios
sąnaudos, kurios priskiriamos skirtingoms verslo linijoms, gali būti
perskirstytos verslo linijai, su kuria jos susijusios, pavyzdžiui, naudojant
vertinimą, grindžiamą vidinėmis pervedimo tarp dviejų verslo
linijų išlaidomis. (e) Veiklos
priskyrimas verslo linijose operacinio rizikos kapitalo tikslais privalo
būti suderinamas su kategorijomis, naudojamomis kredito ir rinkos rizikai. (f) Vyresnioji
vadovybė yra atsakinga už priskyrimo politiką, kurią
kontroliuoja kredito įstaigos valdymo organai. (g) Privalo
būti atliekamas priskyrimo verslo linijoms proceso nepriklausomas
patikrinimas. 3. Alternatyvūs
tam tikrų verslo linijų rodikliai 3.1. Modalumai 9. Kompetentingos
institucijos gali leisti kredito įstaigai naudoti alternatyvų
rodiklį mažmeninės bankininkystės ir komercinės
bankininkystės verslo linijoms. 10. Šiose
verslo linijose atitinkamas rodiklis yra sunormintas pajamų rodiklis,
kuris lygus visos nominaliosios sumos paskolos ir avanso trejų metų
vidurkiui, padaugintam iš 0,035. 11. Mažmeninės
bankininkystės verslo linijoje paskolos ir avansai sudaro visą
panaudojamą sumą šiuose kredito portfeliuose: mažmeniniame, MVĮ,
kuris laikomas mažmeniniu, ir įsigytų mažmeninių gautinų
sumų. 12. Komercinės
bankininkystės verslo linijoje paskolos ir avansai sudaro visą
panaudojamą sumą šiuose kredito portfeliuose: įmonių,
valstybių, institucijų, specializuotojo skolinimo, MVĮ, kuris
laikomas įmonių, ir įsigytų įmonių gautinų
sumų. Taip pat įtraukiami vertybiniai popieriai, kurie yra
neįtraukti į prekybos knygą. 3.2. Reikalavimai 13. Leidimui
naudoti alternatyvius rodiklius taikomi 14–16 punktuose nurodyti reikalavimai. 3.2.1. Bendrieji
reikalavimai 14. Kredito
įstaiga tenkina 17 punkte nustatytus kvalifikacinius kriterijus. 3.2.2. Mažmeninei
bankininkystei ir komercinei bankininkystei taikytini reikalavimai 15. Kredito
įstaiga daugiausia užsiima mažmeninės ir komercinės
bankininkystės veikla, iš kurios turi gauti mažiausiai 90 % savo
pajamų. 16. Kredito
įstaiga yra pajėgi parodyti kompetentingoms institucijoms, kad
žymią jos mažmeninės ir (arba) komercinės bankininkystės
veiklos dalį sudaro paskolos, susijusios su didele
įsipareigojimų neįvykdymo tikimybe, ir kad alternatyvus
standartizuotas metodas suteikia galimybę geriau įvertinti
operacinę riziką. 4. Kvalifikaciniai
kriterijai 17. Kredito
įstaigos be bendrųjų rizikos valdymo standartų,
nustatytų 22 straipsnyje ir V priede, privalo tenkinti šiuos toliau
nurodytus kvalifikacinius kriterijus. (a) Kredito
įstaigos turi dokumentais pagrįstą operacinės rizikos
vertinimo ir valdymo sistemą su aiškia šiai sistemai priskirta atsakomybe.
Jos nustato savo pozicijas operacinės rizikos atžvilgiu ir fiksuoja
atitinkamus operacinės rizikos duomenis, įskaitant reikšmingų
nuostolių duomenis. Vykdoma reguliari nepriklausoma sistemos
peržiūra. (b) Operacinės
rizikos vertinimo sistema privalo būti artimai susieta su kredito
įstaigos rizikos valdymo procesais. Jos rezultatai privalo būti
neatskiriama kredito įstaigos operacinės rizikos pobūdžio
stebėsenos ir kontrolės proceso dalis. (c) Kredito
įstaigos įgyvendina vadovybės atskaitingumo sistemą, pagal
kurią teikiamos atitinkamų kredito įstaigos funkcijų
operacinės rizikos ataskaitos. Kredito įstaigos turi turėti
procedūras, nustatančias, kaip imtis atitinkamų priemonių
atsižvelgiant į vadovybės ataskaitose pateiktą informaciją.
3 dalis –
Pažangieji vertinimo metodai 1. Kvalifikaciniai
kriterijai 1. Kad
galėtų taikyti pažangųjį vertinimo metodą, kredito
įstaigos privalo įrodyti kompetentingoms institucijoms, kad jos, be
bendrųjų rizikos valdymo standartų, nustatytų 22
straipsnyje ir V priede, tenkina toliau nustatytus kvalifikacinius kriterijus. 1.1. Kokybiniai
standartai 2. Kredito
įstaigos vidaus operacinės rizikos vertinimo sistema yra artimai
susieti su kasdieniais rizikos valdymo procesais. 3. Kredito
įstaiga privalo operacinei rizikai turėti nepriklausomą rizikos
valdymo funkciją. 4. Dėl
operacinės rizikos grėsmės ir patirtų nuostolių
privaloma reguliariai atsiskaityti. Kredito įstaigos turi procedūras,
nustatančias, kaip imtis atitinkamų koregavimo priemonių. 5. Kredito
įstaigos rizikos valdymo sistema privalo būti gerai pagrįsta
dokumentais. Kredito įstaiga turi nusistovėjusią tvarką,
pagal kurią užtikrinama atitiktis ir neatitikimų šalinimo politika. 6. Operacinės
rizikos valdymo procesų ir vertinimo sistemų reguliarius patikrinimus
atlieka vidaus ir (arba) išorės auditoriai. 7. Kompetentingų
institucijų operacinės rizikos valdymo sistemos patvirtinimą
sudaro šie elementai: (a) Patikrinimas,
ar vidaus patvirtinimo procesai veikia tinkamai; (b) Įsitikinimas,
kad duomenų srautai ir procesai, siejami su rizikos valdymo sistema, yra
skaidrūs ir prieinami. 1.2. Kiekybiniai
standartai 1.2.1. Procesas 8. Kredito
įstaigos apskaičiuoja savo kapitalo reikalavimą, kurį sudaro
tiek tikėtini nuostoliai, tiek netikėtini nuostoliai, nebent jos gali
parodyti, kad tikėtini nuostoliai atitinkamai fiksuojami jų vidaus
veiklos praktikoje. Operacinės rizikos priemonė privalo fiksuoti
galimus didelių nuokrypių zonos įvykius, galinčius sąlygoti
ypač rimtus nuostolius, pasiekdama patikimą standartą,
palyginamą su 99,9 % pasitikėjimo intervalu per vienerių
metų laikotarpį. 9. Kredito
įstaigos operacinės rizikos vertinimo sistema privalo turėti tam
tikrus pagrindinius elementus, kad tenkintų pirmiau nurodytą
patikimumo standartą. Tarp šių elementų turi būti vidaus
duomenų, išorės duomenų scenarijaus analizės ir
veiksnių, susijusių su verslo aplinka, bei vidaus kontrolės sistemos,
kaip nustatyta toliau pateikiamose 13–24 punktuose, naudojimas. Kredito
įstaiga turi turėti dokumentais gerai pagrįstą metodą
dėl šių keturių elementų naudojimo pasirinkimo savo
bendroje operacinės rizikos vertinimo sistemoje. 10. Rizikos
vertinimo sistema fiksuoja pagrindines rizikos varomąsias jėgas,
darančias poveikį didelių nuokrypių zonos nuostolio
įverčio dydžiui. 11. Operacinės
rizikos nuostolių koreliacijos atskiruose operacinės rizikos
įverčiuose gali būti pripažintos tik tuo atveju, jeigu kredito
įstaigos gali kompetentingoms institucijoms patenkinamai parodyti, kad
jų koreliacijų įvertinimo sistemos yra patikimos,
įgyvendintos išlaikant vientisumą, jose atsižvelgta į bet
kokį tokių koreliacijos įverčių
neapibrėžtumą, ypač nepalankiais laikotarpiais. Kredito
įstaiga savo koreliacines prielaidas privalo patvirtinti tinkamais
kokybiniais ir kiekybiniais metodais. 12. Rizikos
įvertinimo sistema turi būti nuosekli ir joje išvengiama
kokybinių įvertinimų daugybinio skaičiavimo arba rizikos
mažinimo metodų, pripažintų kitose kapitalo pakankamumo sistemos
srityse. 1.2.2. Vidaus
duomenys 13. Viduje
sukurtos operacinės rizikos priemonės grindžiamos minimaliu
penkerių metų istoriniu stebėjimo laikotarpiu. Jeigu kredito
įstaiga pirmą kartą pradeda taikyti pažangųjį
vertinimo metodą, priimtinas trejų metų istorinis stebėjimo
laikotarpis. 14. Kredito
įstaigos privalo priskirti savo istorinių vidaus nuostolių
duomenis verslo linijoms, apibrėžtoms 2 dalyje, ir įvykių
rūšims, apibrėžtoms 5 dalyje, ir teikti šiuos duomenis
kompetentingoms institucijoms jų prašymu. Turi būti dokumentais
pagrįsti objektyvūs kriterijai nuostoliams tarp nurodytų verslo
linijų ir įvykių rūšių paskirstyti. Operacinės
rizikos nuostoliai, su kredito rizika ir istoriškai buvo įtraukti į
vidines kredito rizikos duomenų bazes, privalo būti įrašyti
į operacinės rizikos duomenų bazes ir būti atskirai
nustatomi. Tokiems nuostoliams netaikomas operacinės rizikos kapitalo
reikalavimas tol, kol jie ir toliau laikomi kredito rizika, apskaičiuojant
minimalius kapitalo reikalavimus. Operacinės rizikos nuostoliai, susiję
su rinkos rizika, įtraukiami į operacinės rizikos kapitalo
reikalavimus. 15. Kredito
įstaigų vidaus nuostolių duomenys privalo būti tiek
išsamūs, kad fiksuotų visą reikšmingą veiklą ir
visų atitinkamų posistemių ir geografinių vietovių
pozicijas. Kredito įstaigos privalo pagrįsti, kad bet kurios
neįtrauktos veiklos rūšys arba pozicijos, tiek atskirai, tiek kartu,
neturės reikšmingo poveikio bendriems rizikos įverčiams. Turi
būti nustatyta tinkama minimali nuostolių riba vidaus nuostolių
duomenims surinkti. 16. Be
informacijos apie bendrąsias nuostolio sumas, kredito įstaigos kaupia
informaciją apie įvykio datą, bet kokių bendrųjų
nuostolio sumų grąžinimą bei tam tikrą aprašomojo
pobūdžio informaciją apie nuostolį skatinusius veiksnius arba
priežastis. 17. Dėl
nuostolio, atsiradusio dėl įvykio centralizuotoje funkcijoje, arba
veiklos, kuri apima daugiau nei vieną verslo liniją, priskyrimo ir
susijusių įvykių laikui bėgant nustatomi konkretūs
kriterijai. 18. Kredito
įstaigos privalo turėti dokumentais pagrįstas procedūras
istorinių nuostolio duomenų einamosios svarbos vertinimui,
įskaitant tuos atvejus, kai sprendimui teikiant pirmenybę gali
būti naudojamas skalės nustatymas arba kiti koregavimai, kiek juos
galima naudoti ir atsižvelgiant į tai, kas yra įgaliotas priimti
tokius sprendimus. 1.2.3. Išorės
duomenys 19. Kredito
įstaigos operacinės rizikos įvertinimo sistemoje naudojami
atitinkami išorės duomenys, ypač kai yra priežastis manyti, kad
kredito įstaiga gali patirti nedažnų, tačiau galimai
didelių, nuostolių. Kredito įstaiga privalo turėti
sisteminį procesą padėtims, kurioms esant išorės duomenys
turi būti naudojami, nustatyti ir metodikas, naudojamas duomenims
įtraukti į savo vertinimo sistemą. Išorės duomenų
naudojimo sąlygas ir praktiką privalu reguliariai
peržiūrėti, pagrįsti dokumentais ir atlikti nepriklausomą
jų patikrinimą. 1.2.4. Scenarijaus
analizė 20. Kredito
įstaiga naudoja eksperto nuomonės scenarijaus analizę kartu su
išorės duomenimis savo pozicijai labai nepalankių įvykių
atveju įvertinti. Laikui bėgant tokius vertinimus reikės
patvirtinti ir iš naujo įvertinti lyginant faktinius nuostolius, kad
būtų užtikrintas jų pagrįstumas. 1.2.5. Verslo
aplinka ir vidaus kontrolės veiksniai 21. Bendrame
kredito įstaigos rizikos vertinimo metodikoje privalo būti fiksuojama
pagrindinė verslo aplinka ir vidaus kontrolės veiksniai, kurie gali
pakeisti jos operacinės rizikos pobūdį. 22. Kiekvieną
veiksnio pasirinkimą reikia pagrįsti kaip reikšmingą rizikos
priežastį, remiantis konkrečios verslo srities patirtimi ir eksperto
sprendimu. 23. Rizikos
įverčių jautrumas veiksnių pokyčiams ir santykinis
įvairių veiksnių svoris turi būti gerai pagrįstas. Be
to, kad fiksuojami rizikos pokyčiai dėl rizikos kontrolės
patobulinimo, sistema taip pat privalo fiksuoti galimą rizikos
padidėjimą dėl didesnio veiklos sudėtingumo arba
padidėjusios veiklos apimties. 24. Ši
sistema privalo būti pagrįsta dokumentais ir kredito įstaiga bei
kompetentinga institucija atlieka jos nepriklausomą patikrinimą.
Laikui bėgant procesą ir rezultatus reikia patvirtinti ir iš naujo
įvertinti lyginant faktinius vidinius nuostolius su atitinkamais
išorės duomenimis. 2. Draudimo
poveikis 25. Kredito
įstaigos gali pripažinti draudimo, kuriam taikomi 26–29 punktuose
išdėstyti reikalavimai, poveikį. 26. Teikėjui
leidžiama teikti draudimą arba perdraudimą. 27. Teikėjas
turi minimalų pretenzijų mokumo reitingą A (arba jam
prilygstantį); (a) Pradinis
draudimo poliso terminas turi būti ne trumpesnis negu vieneri metai.
Polisams, kurių likutinis terminas yra trumpesnis negu vieneri metai,
kredito įstaiga privalo atlikti atitinkamus apkarpymus, atspindinčius
trumpėjantį poliso likutinį terminą, iki 100 %
apkarpymų polisams, kurių likutinis terminas yra 90 arba mažiau
dienų; (b) Draudimo
poliso minimalus pranešimo apie sutarties nutraukimą laikotarpis yra 90
dienų; (c) Draudimo
polisui netaikomos išimtys arba apribojimai, kuriuos lemia priežiūros
veiksmai arba, kredito įstaigos bankroto atveju, kurie neleidžia kredito
įstaigai, bankrutavusios kredito įstaigos administratoriui arba
likvidatoriui atgauti patirtus nuostolius arba kredito įstaigos patirtas
išlaidas, išskyrus įvykius po bankrutavusios kredito įstaigos
administratoriaus paskyrimo arba likvidavimo proceso kredito įstaigai
iniciavimo; draudimo polisas gali nenumatyti jokios baudos, delspinigių ar
piniginės žalos atlyginimo dėl kompetentingų institucijų
veiksmų; (d) Rizikos
mažinimo apskaičiavimas privalo skaidriai atspindėti draudimą ir
atitikti draudimo padengimą atsižvelgiant į faktinę nuostolio
tikimybę ir poveikį, naudojamą nustatant bendrą
operacinės rizikos kapitalą; (e) Draudimą
teikia trečioji šalis. Draudimo per dukterines bendroves atveju, pozicijos
turi būti patikėtos nepriklausomai trečiajai šaliai, pavyzdžiui,
per pedraudimą, kuris tenkina pripažinimo kriterijus; (f) Draudimo
pripažinimo sistema yra gerai pagrįsta ir pagrįsta dokumentais. 28. Draudimo
pripažinimo metodika fiksuoja šiuos elementus per draudimo pripažinimo sumos
diskontą arba apkarpymus: (a) likutinį
poliso terminą, jeigu jis yra trumpesnis negu vieneri metai, kaip
paminėta pirmiau; (b) poliso
nutraukimo terminus, jeigu jie yra trumpesni negu vieneri metai; (c) mokėjimo
neapibrėžtumą ir draudimo polisų padengimo neatitikimus. 29. Kapitalo
sumažinimas, atsirandantis dėl draudimo pripažinimo, neviršija 20 %
kapitalo reikalavimo operacinei rizikai iki rizikos mažinimo metodų
pripažinimo. 3. Prašymas
naudoti pažangųjį vertinimo metodą grupėms 30. Kuomet
pažangųjį vertinimo metodą ketina naudoti ES patronuojanti
kredito įstaiga ir jos dukterinės įmonės arba ES
patronuojančios finansų kontroliuojančiosios (holdingo)
bendrovės, prašyme pateikiamas metodikos, naudojamos operacinės
rizikos kapitalo paskirstymo pagal skirtingus subjektus grupėje,
aprašymas. 31. Prašyme
nurodoma, ar ketinama įvertinti diversifikacijos poveikį rizikos
vertinimo sistemai ir kaip. 4 dalis –
Bendras skirtingų metodikų naudojimas 1. Pažangiojo
vertinimo metodo naudojimas kartu su kitais metodais 1. Kredito
įstaiga gali naudoti pažangųjį vertinimo metodą kartu su
bazinio indikatoriaus metodu arba standartizuotu metodu, jeigu tenkinami tokie
reikalavimai: (a) Visos
kredito įstaigos operacinės rizikos fiksuojamos. Kompetentingą
instituciją tenkina metodika, kuri naudojama siekiant apimti
skirtingą veiklą, geografines vietoves, juridinius vienetus arba
kitus atitinkamus padalinius, apibrėžtus pagal vidinę tvarką. (b) 2 ir 3
dalyse išdėstytus kvalifikacinius kriterijus atitinka dalis veiklos,
kuriai atitinkamai taikomas standartizuotas metodas ir pažangusis vertinimo metodas. 2. Kiekvienu
atveju atskirai kompetentinga institucija gali nustatyti šiuos papildomus
reikalavimus: (a) Pažangiojo
vertinimo metodo įgyvendinimo dieną reikšminga kredito įstaigos
operacinės rizikos dalis vertinama pažangiuoju vertinimo metodu; (b) Kredito
įstaiga įsipareigoja įdiegti pažangųjį vertinimo
metodą savo veiklos reikšmingajai daliai pagal tvarkaraštį,
suderintą su jos kompetentinga institucija. 2. Bendras
bazinio indikatoriaus ir standartizuoto metodo naudojimas 3. Kredito
įstaiga gali naudoti ir bazinio indikatoriaus metodą, ir
standartizuotą metodą tiktai išskirtinėmis aplinkybėmis,
pavyzdžiui, paskutinis naujo verslo įsigijimas, dėl kurio reikalingas
standartizuoto metodo įdiegimo pereinamasis laikotarpis. 4. Bazinio
indikatoriaus metodą ir standartizuotą metodą kartu galima
naudoti su sąlyga, kad kredito įstaiga įsipareigoja įdiegti
standartizuotą metodą pagal tvarkaraštį, suderintą su
kompetentingomis institucijomis. 5 dalis –
Nuostolių įvykio rūšies klasifikacija 3 lentelė Įvykio rūšies kategorija || Apibrėžimas || Sukčiavimas įmonėje || Nuostoliai dėl pasikėsinimo sukčiauti, pasisavinti turtą arba apeiti reglamentus, įstatymus arba bendrovės politiką, išskyrus diversifikavimo ir (arba) diskriminavimo atvejus, kurie susiję su bent viena šalimi įmonėje. || Sukčiavimas už įmonės ribų || Nuostoliai dėl trečiosios šalies pasikėsinimo sukčiauti, pasisavinti turtą arba apeiti įstatymus. || Darbo praktika ir darbo vietos sauga || Nuostoliai, atsiradę dėl nesuderinamumo su darbo, sveikatos arba saugos įstatymais ir susitarimais, dėl reikalavimų atlyginti žalą asmens sužalojimo atveju arba dėl diversifikavimo ir (arba) diskriminavimo atvejų. || Klientai, produktai ir verslo praktika || Nuostoliai, atsiradę dėl netyčinio arba neapdairaus profesinių pareigų nevykdymo konkrečių klientų atžvilgiu (įskaitant tarpusavio pasitikėjimo ir tinkamumo reikalavimus) arba dėl produkto pobūdžio ar dizaino. || Žala fiziniam turtui || Nuostoliai, atsiradę dėl fizinio turto nuostolio arba žalos dėl stichinės nelaimės arba kitų įvykių. || Verslo sutrikdymas ir sistemos trikdis || Nuostoliai, atsiradę dėl verslo sutrikdymo arba sistemos trikdžių. || Vykdymas, pristatymas ir proceso valdymas || Nuostoliai dėl žlugusio sandorio tvarkymo arba proceso valdymo, dėl santykių su prekybos partneriais ir pardavėjais. || XI priedas
Kompetentingų institucijų atliekamo patikrinimo ir įvertinimo
techniniai kriterijai 1. Be
kredito, rinkos ir operacinės rizikos, į kompetentingų
institucijų pagal 124 straipsnį atliekamą patikrinimą ir
įvertinimą įtraukiama: (a) testavimo
nepalankiomis sąlygomis, kurį atlieka kredito įstaigos,
taikydamos IRB metodą, rezultatai; (b) kredito
įstaigų likvidumo rizika ir koncentracijos rizika bei jų
valdymas, įskaitant jų atitikimą 108–118 straipsniuose
nustatytiems reikalavimams; (c) kredito
įstaigų įdiegtos politikos ir procedūrų, skirtų
likutinei rizikai dėl pripažintų kredito rizikos mažinimo metodų
naudojimo valdyti, taikymo tikslumas, tinkamumas ir metodai; (d) nuosavų
lėšų, kredito įstaigos laikomų turto pakeitimo vertybiniais
popieriais pozicijoms, adekvatumo mastas, atsižvelgiant į ekonominį
sandorio turinį, įskaitant pasiektą rizikos perkėlimo
laipsnį. 2. Kompetentingos
institucijos stebi, ar kredito įstaiga visiškai parėmė
pakeitimą vertybiniais popieriais. Jeigu nustatoma, kad kredito
įstaiga visiškai parėmė daugiau nei vienu atveju, kompetentinga
institucija imasi deramų priemonių, atsižvelgdama į
padidėjusius lūkesčius, kad ji ateityje parems pakeitimą
vertybiniais popieriais, taip nepasiekdama reikšmingo rizikos perkėlimo. XII priedas
Techniniai atskleidimo kriterijai
1 dalis – Bendrieji kriterijai 1. Informacija
laikoma reikšminga atskleidžiama informacija, jei jos praleidimas arba
neteisingas pateikimas galėtų pakeisti arba padaryti įtaką
vartotojo, kuris remiasi tokia informacija priimdamas ekonominio pobūdžio
sprendimus, vertinimui arba sprendimui. 2. Informacija
laikoma kredito įstaigos privačia informacija, jeigu dalijimasis ja
su visuomene pakenktų kredito įstaigos konkurencinei
padėčiai. Ji gali apimti informaciją apie produktus arba
sistemas, kuria dalijantis su konkurentais, mažėja kredito įstaigos
investicijų vertė. 3. Informacija
laikoma konfidencialia, jeigu dėl įsipareigojimų klientams arba
kitų įpareigojančių ryšių su sandorio šalimi, kredito
įstaiga privalo laikytis konfidencialumo. 4. Kompetentingos
institucijos reikalauja kredito įstaigų įvertinti poreikį
atskleisti tam tikrą arba visą informaciją dažniau negu
kartą per metus, atsižvelgiant į atitinkamas savo verslo
charakteristikas, pavyzdžiui, veiklos mastą, veiklos sritį,
buvimą skirtingose šalyse, dalyvavimą įvairiuose finansiniuose
sektoriuose ir dalyvavimą tarptautinėse finansų rinkose ir
mokėjimuose, atsiskaitymuose ir kliringo sistemose. Įvertinant
ypatingas dėmesys skiriamas galimam dažnesnio informacijos, nustatytos 2
dalies 3 punkto b papunktyje ir 3 punkto e papunktyje ir nuo 4 punkto b
papunkčio iki 4 punkto f papunkčio, ir informacijos apie galimą
riziką bei kitus linkusius greitai keistis veiklos aspektus atskleidimo poreikiui.
5. Atskleidimo
reikalavimas 2 dalies 4 punkto f papunktyje nustatomas pagal 72 straipsnio 1 ir
2 dalis. 2
dalis – Bendrieji reikalavimai 1. Kredito
įstaigos rizikos valdymo tikslai ir politika atskleidžiami pagal
kiekvieną atskirą rizikos kategoriją, įskaitant
riziką, nurodytą 1–13 punktuose. Atskleidžiama: (a) rizikos
valdymo strategija ir procesai; (b) svarbios
rizikos valdymo funkcijos struktūra ir organizavimas arba kitos
atitinkamos sistemos; (c) ataskaitų
apie riziką ir jos vertinimo sistemų apimtis ir pobūdis; (d) apsidraudimo
ir rizikos mažinimo politika, taip pat strategija ir procesai, skirti
apsidraudimo ir kredito rizikos mažinimo priemonių nuolatiniam
veiksmingumui stebėti. 2. Atskleidžiama
tokia su šios direktyvos reikalavimų taikymo sritimi susijusi informacija: (a) kredito
įstaigos, kuriai taikomi šios direktyvos reikalavimai, pavadinimas; (b) konsolidavimo
apskaitos ir priežiūros tikslais – bendrasis skirtumų aprašymas su
glaustu aprašu subjektų, kurie: (i) visiškai
konsoliduoti, (ii) proporcingai
konsoliduoti, (iii) atskaityti
nuo nuosavų lėšų, (iv) nei
konsoliduoti, nei atskaityti; (c) bet kokios
dabartinės arba numatomos esminės arba teisinės kliūtys
greitai pervesti nuosavas lėšas arba vykdyti įsipareigojimus tarp
patronuojančios įmonės ir jos dukterinių įmonių; (d) bendra suma,
kuria faktinės nuosavos lėšos yra mažesnės negu reikalaujamas
minimumas visose dukterinėse įmonėse, neįtrauktose į
konsolidavimą, ir tokių dukterinių įmonių pavadinimas
arba pavadinimai; (e) jei
įmanoma, nuostatų, išdėstytų 69–70 straipsniuose,
panaudojimo aplinkybės. 3. Kredito
įstaigos atskleidžia tokią su savo nuosavomis lėšomis
susijusią informaciją: (a) apibendrintą
informaciją apie visų nuosavų lėšų straipsnių ir
jų sudėtinių dalių terminus ir sąlygas; (b) pradinių
nuosavų lėšų sumą; kartu atskirai atskleidžiami visi
teigiami straipsniai ir atskaitymai; (c) bendrą
papildomų nuosavų lėšų sumą ir nuosavas lėšas,
kaip nustatyta [Direktyvos 93/6/EEB V priede]; (d) atskaitymus
nuo pradinių ir papildomų nuosavų lėšų pagal 66 straipsnio
1 dalies c punktą, kartu atskirai atskleidžiami straipsniai, nurodyti 57
straipsnio q punkte; (e) bendras
reikalavimus atitinkančias nuosavas lėšas, atėmus atskaitymus ir
apribojimus, nustatytus 66 straipsnyje. 4. Kredito
įstaiga atskleidžia tokią su atitiktimi reikalavimams, nustatytiems
75 ir 123 straipsniuose, susijusią informaciją: (a) kredito
įstaigos metodų, skirtų vertinti jos vidaus kapitalo
pakankamumą, dabartinei ir būsimai veiklai palaikyti, santrauką; (b) kredito
įstaigos, apskaičiuojančios pagal riziką įvertintas
pozicijas vadovaujantis 78–83 straipsniais – 8 procentus nuo pagal riziką
įvertintų pozicijų sumų kiekvienai pozicijų klasei,
nurodytai 79 straipsnyje; (c) kredito
įstaigos, apskaičiuojančios pagal riziką įvertintas
pozicijas vadovaujantis 84–89 straipsniais – 8 procentus nuo pagal riziką
įvertintų pozicijų sumų kiekvienai pozicijų klasei,
nurodytai 86 straipsnyje; mažmeninių pozicijų klasės atveju šis
reikalavimas taikomas kiekvienai pozicijų kategorijai, kuriai priklauso
skirtingos koreliacijos pagal VII priedo 1 dalies 9–11 punktus. Akcijų
pozicijų klasės atveju šis reikalavimas taikomas: (i) kiekvienam
iš metodų, numatytų VII priedo 1 dalies 15–25 punktuose; (ii) pozicijoms,
kuriomis prekiaujama biržoje, privataus emitento akcijų pozicijoms
pakankamai diversifikuotuose portfeliuose ir kitoms pozicijoms; (iii) pozicijoms,
kurioms taikomos priežiūros pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl
kapitalo pakankamumo; (iv) pozicijoms,
kurioms taikomos nuostatos dėl kapitalo pakankamumo, galiojusios prieš
įsigaliojant šiai direktyvai; (d) minimaliems
kapitalo reikalavimams, apskaičiuotiems pagal 75 straipsnio b ir c
punktus; (e) minimaliems
kapitalo reikalavimams, apskaičiuotiems pagal 103–105 straipsnius ir
atskleistiems atskirai; (f) mokumo
rodikliams, apskaičiuotiems pagal bendrąsias nuosavas lėšas ir
pradines nuosavas lėšas. 5. Kredito
įstaigos atskleidžia tokią su kredito rizika ir gautinų
sumų sumažėjimo rizika susijusią informaciją: (a) apskaitos
tikslais – pradelstų ir nuvertėjusių pozicijų
apibrėžimus; (b) vertės
koregavimų ir atidėjinių nustatymo metodologijos aprašymą; (c) bendrą
pozicijų sumą po įskaitymų (abipusio pozicijų
padengimo) apskaitos ir neatsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo
poveikį, taip pat pozicijų, išskaidytų pagal įvairias
pozicijų klasių rūšis, vidurkius per tam tikrą
laikotarpį; (d) geografinį
pozicijų, išskaidytų pagal reikšmingas teritorijas pozicijų
klasių atžvilgiu, pasiskirstymą, taip pat, jei prireiktų,
išsamesnę informaciją apie tai; (e) pozicijų,
išskaidytų pagal pozicijų klases, pasiskirstymą pagal
pramonės arba sandorio šalies rūšį, taip pat, jei
prireiktų, išsamesnę informaciją apie tai; (f) visų
pozicijų, išskaidytų pagal pozicijų klases, pasiskirstymą
pagal terminą iki sandorio galiojimo pabaigos, taip pat, jei
prireiktų, išsamesnę informaciją apie tai; (g) pagal
pramonę arba sandorio šalies rūšį, jeigu reikšmingi, sumas: (i) nuvertėjusių
pozicijų ir pradelstų pozicijų, pateiktinų atskirai, (ii) vertės
koregavimų ir atidėjinių, (iii) vertės
koregavimo išlaidų per laikotarpį; (h) nuvertėjusių
pozicijų ir pradelstų pozicijų, pateiktinų atskirai,
išskaidytų pagal reikšmingas geografines teritorijas, įskaitant, jei
įmanoma, vertės koregavimų ir atidėjinių, susijusių
su kiekviena geografine teritorija, sumas; (i) nuvertėjusių
pozicijų vertės koregavimų ir aktidėjinių
pakeitimų suderinimą, pateiktą atskirai. Informacijoje
pateikiama: (i) vertės
koregavimo ir atidėjinių rūšies aprašymas, (ii) laikotarpio
pradžios likučiai, (iii) laikotarpio
pozicijų sumos, kurioms sudaryti atidėjiniai, (iv) tikėtiniems
pozicijų nuostoliams per laikotarpį sudarytos ar panaikintos sumos,
bet kokie kiti koregavimai, įskaitant koregavimus dėl valiutų
keitimo kursų skirtumų, verslo kombinacijų, įsigijimų
ir dukterinių įmonių perleidimų bei perkėlimų
tarp atidėjinių, (v) laikotarpio
pabaigos likučiai. Tiesiogiai
pajamų (nuostolio) ataskaitoje fiksuojami vertės koregavimai ir
grąžinimai atskleidžiami atskirai. 6. Kredito
įstaigos, apskaičiuojančios pagal riziką įvertintas
pozicijas vadovaujantis 78–83 straipsniais, atskleidžia tokią
informaciją pagal kiekvieną pozicijos klasę, nurodytą 79
straipsnyje: (a) pripažintų
IKVI ir EKA pavadinimus ir bet kokių pakeitimų priežastis; (b) pozicijų
klases, kurioms naudojama kiekviena IKVI arba EKA; (c) procesų,
naudotų perkeliant emisijas ir emisijos kredito įvertinimus į
straipsnius, kurie neįtraukti į prekybos knygą, aprašymą; (d) kiekvienos
pripažintos IKVI arba EKA išorinio reitingo sąsają su kredito
kokybės žingsniais, aprašytais VI priede, atsižvelgiant į tai, kad
šios informacijos nereikia atskleisti, jei kredito įstaigos naudojama
sąsaja atitinka standartinę kompetentingos institucijos
skelbiamą sąsają; (e) pozicijų
vertes ir pozicijų vertes po kredito rizikos mažinimo procedūrų
pritaikymo pagal kiekvieną kredito kokybės žingsnį,
aprašytą VI priede, ir vertes, atskaitytas nuo nuosavų
lėšų. 7. Kredito
įstaigos, apskaičiuojančios pagal riziką įvertintas
pozicijas vadovaujantis VII priedo 1 dalies 5 arba 17–19 punktais, turi
atskleisti pozicijas, priskiriamas kiekvienai kategorijai, nurodytai pirmiau
minėto 5 punkto lentelėje, arba rizikos koeficientams, nurodytiems
pirmiau minėtuose 17–19 punktuose. 8. Kredito
įstaigos, apskaičiuojančios savo kapitalo reikalavimus pagal 75
straipsnio b ir c punktus, atskleidžia tuos reikalavimus atskirai kiekvienai
rizikai, nurodytai tose nuostatose. 9. Kiekviena
kredito įstaiga, kuri apskaičiuoja savo kapitalo reikalavimus pagal
[Direktyvos 93/6/EEB VIII priedą], atskleidžia tokią informaciją
apie: (a) kiekvienos
portfelio sudėtinės dalies: (i) naudotų
modelių charakteristikas, (ii) testavimo
nepalankiomis sąlygomis taikymo portfelio sudėtinei daliai
aprašymą, (iii) metodo,
naudojamo grįžtamajam patikrinimui ir vidaus modelių bei modeliavimo
procesų tikslumo ir nuoseklumo patvirtinimui, aprašymą; (b) kompetentingos
institucijos pripažinimo mastą; (c) portfelio
sudėtinių dalių pagal modelį: (i) aukštos,
vidutinės ir žemos rizikos vertės priemones per ataskaitinį
laikotarpį ir laikotarpio pabaigoje, (ii) rizikos vertės
priemonių palyginimą su kredito įstaigos faktiniu pelnu ir
nuostoliais, analizuojant grįžtamojo patikrinimo rezultatus. 10. Kredito
įstaigos atskleidžia tokią su operacine rizika susijusią
informaciją: (a) nuosavų
lėšų reikalavimų operacinei rizikai vertinimo metodus; (b) metodikos,
nustatytos 105 straipsnyje, aprašymą, jei kredito įstaiga ją
naudoja, įskaitant svarstymus dėl atitinkamų vidaus ir
išorės veiksnių, kurie numatyti kredito įstaigos vertinimo
metode. Dalinio naudojimo atveju, skirtingų metodikų taikymo apimtis. 11. Atskleidžiama
tokia su akcijų pozicijomis, neįtrauktomis į prekybos
knygą, susijusi informacija: (a) skirtumas
tarp pozicijų, atsižvelgiant į jų tikslus, įskaitant su
kapitalo prieaugiu ir strateginėmis priežastimis susijusius tikslus, ir
naudojamų apskaitos metodų bei vertinimo metodikų apžvalga,
įskaitant pagrindines prielaidas ir praktiką, darančią
poveikį vertinimui, ir bet kokius svarbius šios praktikos pakeitimus; (b) balansinė
vertė, tikroji vertė ir pozicijų, kuriomis prekiaujama biržoje,
palyginimas su rinkos kaina, jeigu ši reikšmingai skiriasi nuo tikrosios
vertės; (c) pozicijų,
kuriomis prekiaujama biržoje, rūšys, pobūdis ir sumos,
privačių akcijų pozicijos pakankamai diversifikuotuose
portfeliuose ir kitos pozicijos; (d) sukauptas
laikotarpio realizuotas pelnas arba nuostoliai dėl pardavimų ir
likvidavimų; (e) bendrasis
nerealizuotas pelnas arba nuostolis, bendrasis neatskleistas perkainojamas
pelnas arba nuostolis ir bet kuri iš šių sumų, įtraukta į
pradines arba papildomas nuosavas lėšas. 12. Kredito
įstaigos atskleidžia tokią su palūkanų normos rizika
pozicijoms, neįtrauktoms į prekybos knygą, susijusią
informaciją: (a) palūkanų
normos rizikos pobūdį ir pagrindinės prielaidas (įskaitant
prielaidas dėl išankstinių paskolų grąžinimų ir
neterminuotų indėlių sąlygų) ir palūkanų
normos rizikos matavimo dažnumą; (b) įplaukų,
ekonominės vertės arba kitų atitinkamų priemonių,
naudojamų palūkanų normos svyravimams valdyti taikant
palūkanų normos rizikos valdymo metodus, pokyčius, išskaidytus
pagal valiutas. 13. Kredito
įstaigos, apskaičiuojančios pagal riziką
įvertintų pozicijų sumas vadovaujantis 94–101 straipsniais,
atskleidžia tokią informaciją: (a) kredito
įstaigos tikslų, susijusių su pakeitimo vertybiniais popieriais
veikla, aptarimą; (b) kredito
įstaigos vaidmenį pakeitimo vertybiniais popieriais procese; (c) kredito
įstaigos dalyvavimo kiekviename iš jų mastą; (d) pagal
riziką įvertintų pozicijų apskaičiavimo metodus,
kurių kredito įstaigos laikosi vykdydamos savo pakeitimo vertybiniais
popieriais veiklą; (e) kredito
įstaigos pakeitimo vertybiniais popieriais veiklos apskaitos politikos
santrauką, įskaitant: (i) ar
sandoriai laikomi pardavimais ar finansavimu, (ii) pardavimų
pelno pripažinimą, (iii) pagrindines
nepaskirstytų palūkanų vertinimo prielaidas, (iv) sintetinio
pakeitimo vertybiniais popieriais, jei jo neapima jokia kita apskaitos
politika, traktavimą; (f) IKVI,
naudojamų pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms, pavadinimus ir
pozicijų pagal kiekvieną agentūrą rūšis; (g) bendrą
faktinio įsiskolinimo, susijusio su pakeitimo vertybiniais popieriais
(išskaidant į tradicinį ir sintetinį) pozicijomis, sumą
pagal pozicijos rūšį; (h) pakeitimo
vertybiniais popieriais pozicijų išskaidymą pagal nuvertėjusias
arba pradelstas ir kredito įstaigos per laikotarpį pripažintus
nuostolius; (i) bendrąją
nepaskirstytų arba pirktų pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų sumą, išskaidytą pagal pozicijos rūšį; (j) bendrąją
nepaskirstytų arba pirktų pakeitimo vertybiniais popieriais
pozicijų sumą, išskaidytą pagal reikšmingas rizikos
koeficientų grupes. Pozicijos, kurių rizikos koeficientas yra
1250 % arba kurios atskaitomos, atskleidžiamos atskirai; (k) bendrą
pakeitimo vertybiniais popieriais atnaujinamųjų pozicijų
faktinio įsiskolinimo sumą, išskaidytą pagal iniciatorių ir
investuotoją; (l) pakeitimo
vertybiniais popieriais per laikotarpį veiklos santrauką,
įskaitant pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų sumas (pagal
pozicijos rūšį) ir pripažintą pardavimų pelną arba
nuostolį pagal pozicijos rūšį. 3 dalis –
Tam tikrų priemonių arba metodikų naudojimo kvalifikaciniai
reikalavimai 14. Kredito
įstaigos, apskaičiuojančios pagal riziką įvertintas
pozicijas vadovaujantis 84–89 straipsniais, atskleidžia tokią
informaciją: (a) kompetentingos
institucijos metodo arba patvirtinto perėjimo prie jo pripažinimą; (b) paaiškinimą
ir peržiūrą: (i) vidaus
reitingų sistemų struktūros bei vidinių ir išorinių
reitingų santykių, (ii) vidaus
įverčių, kitų, nei naudojamų apskaičiuojant pagal
riziką įvertintas pozicijas vadovaujantis 84–89 straipsniais,
naudojimo, (iii) kredito
rizikos mažinimo proceso valdymo ir pripažinimo, (iv) reitingų
sistemų kontrolės mechanizmų, įskaitant nepriklausomumo,
atskaitomybės ir reitingų sistemų peržiūros aprašymą; (c) vidaus
reitingų proceso aprašymą, pateikiamą atskirai tokių
pozicijų klasėms: (i) centrinės
valdžios ir centrinių bankų, (ii) institucijų, (iii) įmonių,
įskaitant MVĮ, kurios specializuojasi skolinti ir pirkti
įmonių gautinas sumas, (iv) mažmeninių
pozicijų pagal kiekvieną pozicijų kategoriją, kuriai
priklauso skirtingos koreliacijos VII priedo 1 dalies 9–11 punktuose, (v) akcijų; (d) pozicijų
vertę kiekvienai iš pozicijų klasių, nurodytų 86
straipsnyje. Centrinės valdžios ir centrinių bankų, kredito
įstaigų ir įmonių pozicijos, jeigu kredito įstaigos
naudoja savo LGD įverčius arba konvertavimo veiksnius pagal
riziką įvertintoms pozicijoms apskaičiuoti, atskleidžiamos
atskirai nuo pozicijų, kurioms kredito įstaigos nenaudoja tokių
įverčių; (e) apie
kiekvieną pozicijų klasę: centrinė valdžia ir centriniai
bankai, institucijos, įmonės ir akcijos, ir pagal pakankamą
įsipareigojančiojo asmens grupių skaičių
(įskaitant įsipareigojimų neįvykdymo), kad būtų
galima prasmingai diferencijuoti kredito riziką, kredito įstaigos
atskleidžia: (i) bendros
pozicijos (pozicijų klasėms: centrinė valdžia ir centriniai
bankai, institucijos ir įmonės – negrąžintų paskolų
suma ir nepanaudotų įsipareigojimų pozicijų vertė;
akcijoms – negrąžinta suma), (ii) kredito
įstaigos, naudojančios savo LGD įverčius pagal riziką
įvertintoms pozicijoms apskaičiuoti – vidutinį svertinį LGD
procentais, kaip svorius naudojant poziciją, (iii) vidutinį
svertinį rizikos koeficientą, kaip svorius naudojant poziciją, (iv) kredito
įstaigos, naudojančios savo konvertavimo veiksnių
įverčius pagal riziką įvertintoms pozicijoms
apskaičiuoti – nepanaudotų įsipareigojimų sumą ir
kiekvienai pozicijos klasei – vidutinę svertinę poziciją, kaip
svorius naudojant pozicijas; (f) mažmeninių
pozicijų klasei ir kiekvienai iš kategorijų, apibrėžtų c
punkte pirmiau – arba e punkte nurodytą atskleidimą (jeigu taikytina,
grupės mastu), arba pozicijų analizę (negrąžintos paskolos
ir nepanaudotų įsipareigojimų pozicijų vertė),
palyginti su pakankamu EL grupių skaičiumi, kad būtų galima
prasmingai kredito riziką diferencijuoti (jeigu įmanoma, grupės
mastu); (g) faktinius
kiekvienos pozicijų klasės (mažmeninei – kiekvienos kategorijos,
apibrėžtos pirmiau pateiktame c punkte) vertės koregavimus prieš tai
buvusiu laikotarpiu ir kaip tai skiriasi nuo ankstesnės patirties; (h) veiksnių,
turėjusių įtakos nuostoliams prieš tai buvusiu laikotarpiu
(pavyzdžiui, ar kredito įstaiga patyrė didesnius nei vidutiniškai
įsipareigojimų neįvykdymo rodiklius, ar aukštesnius nei
vidutinis LGD ir konvertavimo veiksnius), aprašymą; (i) kredito
įstaigų įverčius, palyginti su faktiniais rezultatais
ilgesniu laikotarpiu. Mažiausiai tai apima informaciją apie nuostolių
įverčius, palyginti su faktiniais nuostoliais kiekvienoje
pozicijų klasėje (mažmeninei – kiekvienai kategorijai, kaip
apibrėžta pirmiau pateiktame c punkte) per laikotarpį, kurio pakanka
prasmingam kiekvienos pozicijų klasės (mažmeninei – kiekvienai
kategorijai, kaip apibrėžta pirmiau pateiktame c punkte) vidaus reitingų
procesų veikimo įvertinimui. Jeigu tinkama, kredito įstaigos tai
toliau išskaido, pateikdamos PD analizę ir, kredito įstaigoms, kurios
naudoja savo LGD įverčius ir (arba) konvertavimo veiksnius, LGD ir
konvertavimo veiksnių rezultatus, palyginti su įverčiais,
pirmiau nustatytais atskleidžiant kiekybinį rizikos vertinimą. Pirmiau pateikto c
punkto aprašymas apima pozicijų, įtrauktų į pozicijų
klases, rūšis, apibrėžimus, metodus ir duomenis PD įvertinimui
ir patikimumo patvirtinimui, ir, jei taikytina, LGD ir konvertavimo veiksnius,
įskaitant prielaidas, kuriomis remiamasi išvedant šiuos kintamuosius ir
reikšmingų nukrypimų nuo įsipareigojimų neįvykdymo
apibrėžimo aprašymai, kaip nustatyta VII priedo 4 dalies 44–48 punktuose,
įskaitant plačius segmentus, kuriems tokie nukrypimai turi
įtakos. 15. Kredito
įstaigos, taikančios kredito rizikos mažinimo metodą,
atskleidžia tokią informaciją: (a) balansinių
ir nebalansinių įskaitymo sandorių naudojimo politiką ir
procesus bei naudojimo mastą; (b) užtikrinimo
priemonės vertinimo ir valdymo politiką ir procesus; (c) pagrindinių
kredito įstaigos taikomų užtikrinimo priemonių rūšių
aprašymą; (d) garantų
informaciją apie laiduotojų ir kredito išvestinių priemonių
pardavėjų pagrindinius tipus ir jų patikimumą; (e) informaciją
apie taikomų kredito rizikos mažinimo priemonių rinkos ir kredito
rizikos koncentracijas; (f) kredito
įstaigoms, apskaičiuojančioms pagal riziką įvertintas
pozicijas vadovaujantis 78–83 arba 84–89 straipsniais, bet
nepateikiančioms savo LGD įverčių arba konvertavimo veiksnių
pagal pozicijų klases, kiekvienai pozicijos klasei atskirai, visą
pozicijos užtikrintą vertę (po to, jei taikoma, ir balansinių,
ir nebalansinių įskaitymo sandorių) – po nepastovumo
korekcijų – išskaidytą pagal reikalavimus atitinkančias
finansines užtikrinimo priemones ir kitas reikalavimus atitinkančias
užtikrinimo priemones; (g) kredito
įstaigoms, apskaičiuojančioms pagal riziką įvertintas
pozicijas vadovaujantis 78–83 arba 84–89 straipsniais, kiekvienai pozicijos
klasei atskirai, garantijomis arba kredito išvestinėmis priemonėmis
užtikrintas pozicijas (po to, jei taikoma, ir balansinius, ir nebalansinius
įskaitymo sandorius). Nuosavo kapitalo pozicijų klasėms šis
reikalavimas taikomas kiekvienam iš metodų, nustatytų VII priedo, 1
dalies 15–24 punktuose. 16. Kredito
įstaigos, kurios naudoja metodą, nustatytą 105 straipsnyje,
nuosavų lėšų reikalavimo operacinei rizikai padengti,
atskleidžia draudimo, naudojamo rizikai mažinti, aprašymą. [1] OL C[…], […], p. […]. [2] OL C[…], […], p. […]. [3] OL C[…], […], p. […]. [4] OL C[…], […], p. […].