This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32017R2154
Commission Delegated Regulation (EU) 2017/2154 of 22 September 2017 supplementing Regulation (EU) No 600/2014 of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards on indirect clearing arrangements (Text with EEA relevance. )
Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/2154 оd 22. rujna 2017. o dopuni Uredbe (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda o sporazumima o neizravnom poravnanju (Tekst značajan za EGP. )
Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/2154 оd 22. rujna 2017. o dopuni Uredbe (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda o sporazumima o neizravnom poravnanju (Tekst značajan za EGP. )
C/2017/6268
SL L 304, 21.11.2017, p. 6–12
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
21.11.2017 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 304/6 |
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/2154
оd 22. rujna 2017.
o dopuni Uredbe (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda o sporazumima o neizravnom poravnanju
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištima financijskih instrumenata i izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno njezin članak 30. stavak 2.,
budući da:
(1) |
Sporazumi o neizravnom poravnanju ne bi trebali središnje druge ugovorne strane, članove sustava poravnanja, klijente, neizravne klijente ili dodatne razine neizravnih klijenata izložiti dodatnom riziku druge ugovorne strane, a imovina i pozicije neizravnih klijenata trebale bi dobiti odgovarajuću razinu zaštite. Stoga je ključno da sve vrste sporazuma o neizravnom poravnanju ispunjuju minimalne uvjete kako bi se osigurala njihova sigurnost. U tu bi svrhu strane uključene u sporazume o neizravnom poravnanju trebale podlijegati određenim obvezama, a sporazume o neizravnom poravnanju trebalo bi dopustiti samo ako ispunjuju uvjete utvrđene u ovoj Uredbi. |
(2) |
Budući da bi imovina i pozicije druge ugovorne strane kojoj se pružaju usluge neizravnog poravnanja trebale dobiti zaštitu koja ima jednak učinak kao ona iz članaka 39. i 48. Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (2), različiti koncepti neizravnog klijenta ključni su za ovu Uredbu i trebali bi se u njoj definirati. |
(3) |
S obzirom na to da bi se članovi sustava poravnanja trebali smatrati sudionicima u smislu Direktive 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) i kako bi se neizravnim klijentima osigurala jednaka razina zaštite kao ona koju dobivaju klijenti u skladu s Uredbom (EU) br. 648/2012, klijenti koji pružaju usluge neizravnog poravnanja trebali bi biti kreditne institucije, investicijska društva ili subjekti iz trećih zemalja koji su istovjetni kreditnim institucijama ili investicijskim društvima. |
(4) |
Viši stupanj posredovanja između središnje druge ugovorne strane i različitih razina neizravnih klijenata zahtijeva dodatne operativne korake, dodatne račune te složenija tehnološka rješenja i tokove obrade. Iz toga proizlazi povećana složenost sporazuma o neizravnom poravnanju u odnosu na sporazume o poravnanju s klijentima. Taj bi veći stupanj posredovanja stoga trebalo ublažiti zahtjevima u pogledu alternativnog i operativno jednostavnijeg izbora struktura računa za sporazume o neizravnom poravnanju u odnosu na sporazume o poravnanju s klijentima. |
(5) |
Sporazumi o poravnanju s klijentima zahtijevaju ponudu pojedinačno odvojenih računa. Međutim, za sporazume o neizravnom poravnanju trebalo bi zahtijevati samo pružanje bruto zbirne neizravne strukture računa s mehanizmom za prijenos pozvane marže i, ako je tako dogovoreno, marže koja premašuje pozvanu maržu, s neizravnog klijenta pa uzlazno sve do središnje druge ugovorne strane, na način da se ne dopusti netiranje pozicija različitih neizravnih klijenata u istom bruto zbirnom neizravnom računu povrh zbirnih neizravnih računa koji omogućuju takvo netiranje. Tim se mehanizmom omogućuje utvrđivanje kolaterala i pozicija koji se vode za račun određenog posrednog klijenta s jedne strane i kolaterala i pozicija koji se vode za račun klijenta ili drugih posrednih klijenata s druge strane, na način jednak pojedinačno odvojenim računima. |
(6) |
Osim toga, čak i ako imovina i pozicije koje se vode na bruto zbirnoj strukturi računa za sporazume o neizravnom poravnanju i dalje mogu biti izložene gubitcima drugog neizravnog klijenta jer su ta imovina i te pozicije objedinjene na jednom računu, brzina kojom se ta imovina i te pozicije mogu utvrditi ako je to potrebno za njihovo unovčenje zbog neispunjavanja obveza pridonosi što većem umanjenju tog mogućeg gubitka. |
(7) |
Tim se mehanizmom omogućuje znatno jednostavnija struktura računa kojom se umanjuju trošak i složenost u odnosu na pojedinačno odvojene račune dok se istodobno omogućuje i razlikovanje kolaterala i pozicija različitih neizravnih klijenata, čime se osigurava razina zaštite jednaka onoj koja se pruža pojedinačno odvojenim računom. Međutim, zahtjev za pružanje bruto zbirnih neizravnih računa ne bi trebao značiti da je isključena mogućnost pružanja pojedinačno odvojenih neizravnih računa neizravnim klijentima u okviru sporazuma o poravnanju koji uključuju središnju drugu ugovornu stranu, člana sustava poravnanja, klijenta i jednu razinu neizravnih klijenata. |
(8) |
Kako bi se olakšao pristup središnjem poravnanju racionalizacijom usluga poravnanja i pojednostavnjenjem poslovnih odnosa između članova sustava poravnanja, klijenata i neizravnih klijenata, neke grupe nude usluge poravnanja s pomoću dvaju subjekata iz iste grupe koji služe kao posrednici u pružanju tih usluga. Zbog sličnih razloga grupa klijenta ponekad upotrebljava jedan subjekt koji će poslovati izravno s članom sustava poravnanja i drugi subjekt koji će poslovati izravno s neizravnim klijentom, obično jer drugi subjekt ima poslovni nastan u jurisdikciji neizravnog klijenta. U tim slučajevima usluge poravnanja racionalizirane su u različitim gospodarskim djelatnostima grupe, a pojednostavnjen je i poslovni odnos između članova sustava poravnanja, klijenata i neizravnih klijenata. Te bi vrste dogovora trebalo dopustiti ako ispunjuju posebne uvjete kojima se osigurava da se rizik druge ugovorne strane neće povećati te da se neizravnom poravnanju pruža odgovarajuća razina zaštite. |
(9) |
U lancima neizravnog poravnanja koji uključuju više sudionika od središnje druge ugovorne strane, člana sustava poravnanja, klijenta i jedne razine neizravnih klijenata upotreba pojedinačno odvojenih računa mogla bi dovesti do neočekivanih tehničkih poteškoća jer bi trebalo upravljati mogućim neispunjavanjem obveza jedne ili više drugih ugovornih strana u tom lancu i većim brojem pojedinačno odvojenih računa. Pružanjem pojedinačno odvojenih računa u tim duljim lancima moglo bi se u zabludu dovesti druge ugovorne strane koje traže razinu zaštite koja se obično povezuje s pojedinačno odvojenim računima jer se ta razina zaštite možda neće ostvariti u nekima od tih duljih lanaca. Kako bi se izbjegli rizici koji proizlaze iz te pogrešne pretpostavke, u tim duljim lancima neizravnog poravnanja trebalo bi smjeti upotrebljavati samo zbirne odvojene račune, pod uvjetom da su druge ugovorne strane koje provode poravnanje putem tih sporazuma u potpunosti upoznate s razinom odvojenosti i rizicima povezanima s tom vrstom računa. |
(10) |
Kako bi se osiguralo da je iznos marže pozvane u okviru bruto zbirne neizravne strukture računa jednak iznosu koji bi se pozvao u slučaju upotrebe pojedinačno odvojenog neizravnog računa za poravnanje, središnja druga ugovorna strana trebala bi dobiti informacije o pozicijama koje se vode za račun neizravnog klijenta kako bi izračunala povezani maržni poziv na temelju svakog pojedinog neizravnog klijenta. |
(11) |
Kako bi se osigurala istovjetnost s poravnanjem klijenata, član sustava poravnanja trebao bi uspostaviti postupke kojima se olakšava prijenos pozicija neizravnog klijenta alternativnom klijentu zbog neispunjavanja obveza klijenta koji pruža usluge neizravnog poravnanja. Zbog istog razloga član sustava poravnanja trebao bi uspostaviti i postupke za unovčenje pozicija i imovine neizravnih klijenata te povrat primitaka od unovčenja tim neizravnim klijentima ako su oni poznati. Ako se, zbog bilo kojeg razloga, primitci od unovčenja ne mogu vratiti izravno neizravnim klijentima na koje se odnose, primitke od unovčenja trebalo bi vratiti klijentu koji ne ispunjuje obveze za račun njegovih neizravnih klijenata. |
(12) |
Trebalo bi uspostaviti postupke kako bi se, u slučaju neispunjavanja obveza klijenta, informacije o identitetu neizravnih klijenata mogle otkriti i kako bi član sustava poravnanja mogao utvrditi koja imovina i pozicije pripadaju kojem neizravnom klijentu. |
(13) |
Klijent koji pruža usluge neizravnog poravnanja trebao bi neizravnom klijentu ponuditi izbor struktura računa. Međutim, moguće je da neizravni klijent nije obavijestio klijenta o svojem izboru u razumnom roku. U tom slučaju klijent bi trebao moći pružiti usluge neizravnog poravnanja tom neizravnom klijentu s pomoću bilo koje strukture računa, pod uvjetom da klijent obavijesti neizravnog klijenta o upotrijebljenoj strukturi računa, rizicima povezanima s tim računom i njegovoj razini odvojenosti te o mogućnosti promjene strukture računa u bilo kojem trenutku. |
(14) |
Sporazumi o neizravnom poravnanju mogu prouzročiti određene rizike. Stoga je nužno da sve strane koje sudjeluju u sporazumima o neizravnom poravnanju, uključujući članove sustava poravnanja i središnje druge ugovorne strane, redovito utvrđuju i prate sve značajne rizike koji proizlaze iz tih sporazuma te upravljaju njima. U tu je svrhu posebno važno da klijenti i članovi sustava poravnanja dijele informacije na odgovarajući način. Međutim, članovi sustava poravnanja trebali bi osigurati da se te informacije upotrebljavaju samo za potrebe upravljanja rizicima i kolateraliziranja te da nema zlouporabe poslovno osjetljivih informacija. |
(15) |
Radi dosljednosti i kako bi se osiguralo nesmetano funkcioniranje financijskih tržišta, odredbe ove Uredbe i relevantne odredbe iz Uredbe (EU) br. 600/2014 trebaju se primjenjivati od istog datuma. |
(16) |
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koji je Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) dostavilo Komisiji. |
(17) |
U skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (4) ESMA je provela javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, analizirala povezane potencijalne troškove i koristi te je zatražila mišljenje Interesne skupine za vrijednosne papire i tržišta kapitala osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća, |
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a) |
„klijent” znači klijent kako je definiran u članku 2. stavku 15. Uredbe (EU) br. 648/2012; |
(b) |
„neizravni klijent” znači klijentov klijent kako je definiran u točki (a); |
(c) |
„sporazumi o neizravnom poravnanju” znači skup ugovornih odnosa između pružatelja i primatelja usluga neizravnog poravnanja koje pruža klijent, neizravni klijent ili drugi neizravni klijent; |
(d) |
„drugi neizravni klijent” znači klijent neizravnog klijenta kako je definiran u točki (b); |
(e) |
„treći neizravni klijent” znači klijent drugog neizravnog klijenta kako je definiran u točki (d). |
Članak 2.
Zahtjevi u pogledu usluga neizravnog poravnanja koje pružaju klijenti
1. Klijent može pružati usluge neizravnog poravnanja neizravnim klijentima samo ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a) |
klijent je ovlaštena kreditna institucija ili investicijsko društvo ili subjekt s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koji bi se smatrao kreditnom institucijom ili investicijskim društvom da taj subjekt ima poslovni nastan u Uniji; |
(b) |
klijent pruža usluge neizravnog poravnanja po razumnim komercijalnim uvjetima i javno objavljuje opće uvjete po kojima pruža te usluge; |
(c) |
član sustava poravnanja složio se s općim uvjetima iz točke (b) ovog stavka. |
2. Klijent iz stavka 1. i neizravni klijent sklapaju pisani sporazum o neizravnom poravnanju. Sporazum o neizravnom poravnanju mora uključivati barem sljedeće ugovorne uvjete:
(a) |
opće uvjete iz stavka 1. točke (b); |
(b) |
obvezu klijenta da poštuje sve obveze neizravnog klijenta prema članu sustava poravnanja s obzirom na transakcije obuhvaćene sporazumom o neizravnom poravnanju. |
Svi aspekti sporazuma o neizravnom poravnanju moraju se jasno dokumentirati.
3. Središnja druga ugovorna strana ne sprječava zaključenje sporazuma o neizravnom poravnanju koji se sklapaju po razumnim komercijalnim uvjetima.
Članak 3.
Obveze središnjih drugih ugovornih strana
1. Središnja druga ugovorna strana otvara i održava sve račune iz članka 4. stavka 4. u skladu sa zahtjevom člana sustava poravnanja.
2. Središnja druga ugovorna strana koja vodi imovinu i pozicije nekoliko neizravnih klijenata na računu iz članka 4. stavka 4. točke (b) vodi zasebne evidencije pozicija svakog neizravnog klijenta, izračunava marže s obzirom na svakog neizravnog klijenta i prikuplja zbroj tih marži na bruto osnovi, na temelju informacija iz članka 4. stavka 3.
3. Središnja druga ugovorna strana utvrđuje i prati sve značajne rizike koji proizlaze iz pružanja usluga neizravnog poravnanja i koji bi mogli utjecati na njezinu otpornost na nepovoljna tržišna kretanja te upravlja njima.
Članak 4.
Obveze članova sustava poravnanja
1. Član sustava poravnanja koji pruža usluge neizravnog poravnanja čini to po razumnim komercijalnim uvjetima i javno objavljuje opće uvjete u skladu s kojima pruža te usluge.
Opći uvjeti iz prvog podstavka uključuju minimalna financijska sredstva i zahtjeve u pogledu operativnog kapaciteta za klijente koji pružaju usluge neizravnog poravnanja.
2. Član sustava poravnanja koji pruža usluge neizravnog poravnanja otvara i održava barem sljedeće račune u skladu sa zahtjevom klijenta:
(a) |
zbirni račun s imovinom i pozicijama koje taj klijent vodi za račun svojih neizravnih klijenata; |
(b) |
zbirni račun s imovinom i pozicijama koje taj klijent vodi za račun svojih neizravnih klijenata i na kojem član sustava poravnanja osigurava da se pozicijama neizravnog klijenta ne prebijaju pozicije drugog neizravnog klijenta te da se imovina neizravnog klijenta ne može upotrijebiti za pokrivanje pozicija drugog neizravnog klijenta. |
3. Član sustava poravnanja koji vodi imovinu i pozicije za račun nekoliko neizravnih klijenata na računu iz stavka 2. točke (b) svakodnevno daje središnjoj drugoj ugovornoj strani sve informacije potrebne kako bi središnja druga ugovorna strana mogla utvrditi pozicije koje se vode za račun svakog pojedinog neizravnog klijenta. Te se informacije temelje na informacijama iz članka 5. stavka 4.
4. Član sustava poravnanja koji pruža usluge neizravnog poravnanja kod središnje druge ugovorne strane otvara i održava barem sljedeće račune u skladu sa zahtjevom klijenta:
(a) |
odvojeni račun isključivo za potrebu vođenja imovine i pozicija neizravnih klijenata koje član sustava poravnanja drži na računu iz stavka 2. točke (a); |
(b) |
odvojeni račun isključivo za potrebu vođenja imovine i pozicija neizravnih klijenata svakog klijenta koje član sustava poravnanja drži na računu iz stavka 2. točke (b); |
5. Član sustava poravnanja uspostavlja postupke za upravljanje neispunjenim obvezama klijenta koji pruža usluge neizravnog poravnanja.
6. Član sustava poravnanja koji vodi imovinu i pozicije neizravnih klijenata na računu iz stavka 2. točke (a) čini sljedeće:
(a) |
osigurava da se postupcima iz stavka 5. omogućuje brzo unovčenje te imovine i tih pozicija zbog neispunjenja obveza klijenta, uključujući unovčenje te imovine i tih pozicija na razini središnje druge ugovorne strane, te da uključuju detaljan postupak kojim se neizravne klijente obavješćuje o neispunjenju obveza klijenta i očekivanom vremenskom razdoblju za unovčenje imovine i pozicija tih neizravnih klijenata; |
(b) |
neposredno nakon dovršetka postupka upravljanja neispunjenim obvezama klijenta tom klijentu vraća, za račun neizravnih klijenata, sav saldo koji se duguje na temelju unovčenja te imovine i tih pozicija. |
7. Član sustava poravnanja koji vodi imovinu i pozicije neizravnih klijenata na računu iz stavka 2. točke (b) čini sljedeće:
(a) |
u postupke iz stavka 5. uključuje:
|
(b) |
ugovorno se obvezuje na pokretanje postupaka za prijenos imovine i pozicija koje klijent koji ne ispunjuje obveze vodi za račun svojih neizravnih klijenata drugom klijentu ili članu sustava poravnanja kojeg su odredili relevantni neizravni klijenti klijenta koji ne ispunjuje obveze, na zahtjev tih neizravnih klijenata i bez dobivanja suglasnosti klijenta koji ne ispunjuje obveze. Taj drugi klijent ili član sustava poravnanja obvezan je prihvatiti tu imovinu i te pozicije samo ako je taj drugi klijent ili član sustava poravnanja u tom pogledu prethodno ušao u ugovorni odnos s tim relevantnim neizravnim klijentima obvezujući se na to; |
(c) |
osigurava da se postupcima iz stavka 5. omogućuje brzo unovčenje te imovine i tih pozicija zbog neispunjenja obveza klijenta, uključujući unovčenje te imovine i tih pozicija na razini središnje druge ugovorne strane, u slučaju da se prijenos iz točke (b) zbog bilo kojeg razloga nije proveo unutar prethodno utvrđenog razdoblja prijenosa određenog u sporazumu o neizravnom poravnanju; |
(d) |
nakon unovčenja te imovine i tih pozicija ugovorno se obvezuje na pokretanje postupka isplate primitaka od unovčenja svakom od neizravnih klijenata; |
(e) |
ako član sustava poravnanja nije uspio utvrditi identitet neizravnih klijenata ili dovršiti isplatu primitaka od unovčenja iz točke (d) svakom pojedinom neizravnom klijentu, bez odlaganja klijentu vraća, za račun neizravnih klijenata, sav saldo koji se duguje na temelju unovčenja te imovine i tih pozicija. |
8. Član sustava poravnanja utvrđuje i prati sve značajne rizike koji proizlaze iz pružanja usluga neizravnog poravnanja i koji bi mogli utjecati na njegovu otpornost na nepovoljna tržišna kretanja te upravlja njima. Član sustava poravnanja uspostavlja interne postupke kako bi osigurao da se informacije iz članka 5. stavka 8. ne mogu upotrebljavati u komercijalne svrhe.
Članak 5.
Obveze klijenata
1. Klijent koji pruža usluge neizravnog poravnanja nudi neizravnim klijentima izbor barem između vrsta računa iz članka 4. stavka 2. te osigurava da su ti neizravni klijenti u potpunosti obaviješteni o različitim razinama odvojenosti i rizicima povezanima sa svakom vrstom računa.
2. Klijent iz stavka 1. dodjeljuje jednu od vrsta računa iz članka 4. stavka 2. neizravnim klijentima koji nisu sami izabrali jednu vrstu u razumnom roku koji je odredio klijent. Klijent bez nepotrebnog odgađanja obavješćuje neizravnog klijenta o rizicima povezanima s dodijeljenom vrstom računa. Neizravni klijent u bilo kojem trenutku može odabrati drugu vrstu računa pisanim zahtjevom upućenim klijentu.
3. Klijent koji pruža usluge neizravnog poravnanja vodi zasebne evidencije i račune koji mu omogućuju razlikovanje vlastite imovine i pozicija od onih koje se vode za račun njegovih neizravnih klijenata.
4. Ako imovinu i pozicije nekoliko neizravnih klijenata vodi član sustava poravnanja na računu iz članka 4. stavka 2. točke (b), klijent svakodnevno daje članu sustava poravnanja sve informacije potrebne kako bi član sustava poravnanja mogao utvrditi pozicije koje se vode za račun svakog pojedinog neizravnog klijenta.
5. Klijent koji pruža usluge neizravnog poravnanja, u skladu s izborom svojih neizravnih klijenata, zahtijeva od člana sustava poravnanja da otvori i održava račune iz članka 4. stavka 4. kod središnje druge ugovorne strane.
6. Klijent svojim neizravnim klijentima pruža dovoljno informacija kako bi ti neizravni klijenti mogli utvrditi središnju drugu ugovornu stranu i člana sustava poravnanja putem kojih se njihove pozicije poravnavaju.
7. Ako imovinu i pozicije jednog ili više neizravnih klijenata član sustava poravnanja vodi na računu iz članka 4. stavka 2. točke (b), klijent u sporazume o neizravnom poravnanju sa svojim neizravnim klijentima uključuje sve uvjete potrebne kako bi osiguralo da, u slučaju neispunjenja obveza tog klijenta, član sustava poravnanja može brzo neizravnim klijentima vratiti primitke od unovčenja pozicija i imovine koji se vode za račun tih neizravnih klijenata u skladu s člankom 4. stavkom 7.
8. Klijent pruža članu sustava poravnanja dovoljno informacija kako bi mogao utvrditi i pratiti sve značajne rizike koji proizlaze iz pružanja usluga neizravnog poravnanja i koji bi mogli utjecati na otpornost člana sustava poravnanja te upravlja njima.
9. Klijent uspostavlja mehanizme kojima osigurava da, u slučaju neispunjenja svojih obveza, sve informacije o svojim neizravnim klijentima koje su mu dostupne odmah stavi na raspolaganje članu sustava poravnanja, uključujući identitet neizravnih klijenata iz članka 5. stavka 4.
Članak 6.
Zahtjevi u pogledu usluga neizravnog poravnanja koje pružaju neizravni klijenti
1. Neizravni klijent može pružati usluge neizravnog poravnanja drugim neizravnim klijentima samo ako strane u sporazumima o neizravnom poravnanju ispunjuju jedan od zahtjeva iz stavka 2. i ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a) |
neizravni klijent ovlaštena je kreditna institucija ili investicijsko društvo ili subjekt s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koji bi se smatrao kreditnom institucijom ili investicijskim društvom da subjekt ima poslovni nastan u Uniji; |
(b) |
neizravni klijent i drugi neizravni klijent sklapaju pisani sporazum o neizravnom poravnanju. Sporazum o neizravnom poravnanju mora uključivati barem sljedeće ugovorne uvjete:
|
(c) |
imovinu i pozicije drugog neizravnog klijenta vodi član sustava poravnanja na računu iz članka 4. stavka 2. točke (a). |
Svi aspekti sporazuma o neizravnom poravnanju iz točke (b) moraju se jasno dokumentirati.
2. Za potrebe stavka 1. strane u sporazumima o neizravnom poravnanju moraju ispuniti jedan od sljedećih zahtjeva:
(a) |
član sustava poravnanja i klijent dio su iste grupe, ali neizravni klijent nije član te grupe; |
(b) |
klijent i neizravni klijent dio su iste grupe, ali ni član sustava poravnanja ni drugi neizravni klijent nisu članovi te grupe. |
3. Za sporazume o neizravnom poravnanju koje sklapaju strane u situacijama iz stavka 2. točke (a):
(a) |
članak 4. stavci 1., 5., 6. i 8. primjenjuju se na klijenta kao da je taj klijent član sustava poravnanja; |
(b) |
članak 2. stavak 1. točka (b) i članak 5. stavci 2., 3., 6., 8. i 9. primjenjuju se na neizravnog klijenta kao da je taj neizravni klijent klijent. |
4. Za sporazume o neizravnom poravnanju koje sklapaju strane u situacijama iz stavka 2. točke (b):
(a) |
članak 4. stavci 5. i 6. primjenjuju se na klijenta kao da je taj klijent član sustava poravnanja; |
(b) |
članak 2. stavak 1. točka (b) i članak 5. stavci 2., 3., 6., 8. i 9. primjenjuju se na neizravnog klijenta kao da je taj neizravni klijent klijent. |
Članak 7.
Zahtjevi u pogledu usluga neizravnog poravnanja koje pružaju drugi neizravni klijenti
1. Drugi neizravni klijent može pružati usluge neizravnog poravnanja trećim neizravnim klijentima samo ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a) |
neizravni klijent i drugi neizravni klijent ovlaštene su kreditne institucije ili investicijska društva ili subjekti s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koji bi se smatrali kreditnim institucijama ili investicijskim društvima da ti subjekti imaju poslovni nastan u Uniji; |
(b) |
član sustava poravnanja i klijent dio su iste grupe, ali neizravni klijent nije član te grupe; |
(c) |
neizravni klijent i drugi neizravni klijent dio su iste grupe, ali treći neizravni klijent nije član te grupe; |
(d) |
drugi neizravni klijent i treći neizravni klijent sklapaju pisani sporazum o neizravnom poravnanju. Sporazum o neizravnom poravnanju mora uključivati barem sljedeće ugovorne uvjete:
|
(e) |
imovinu i pozicije trećeg neizravnog klijenta vodi član sustava poravnanja na računu iz članka 4. stavka 2. točke (a). |
Svi aspekti sporazuma o neizravnom poravnanju iz prvog podstavka točke (d) moraju se jasno dokumentirati.
2. Ako drugi neizravni klijenti pružaju usluge neizravnog poravnanja u skladu sa stavkom 1.:
(a) |
članak 4. stavci 1., 5., 6. i 8. primjenjuju se na klijenta i na neizravnog klijenta kao da su oni članovi sustava poravnanja; |
(b) |
članak 2. stavak 1. točka (b) i članak 5. stavci 2., 3., 6., 8. i 9. primjenjuju se na neizravnog klijenta i na drugog neizravnog klijenta kao da su oni klijenti. |
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 3. siječnja 2018.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. rujna 2017.
Za Komisiju
Predsjednik
Jean-Claude JUNCKER
(1) SL L 173, 12.6.2014., str. 84.
(2) Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (SL L 201, 27.7.2012., str. 1.).
(3) Direktiva 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 1998. o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira (SL L 166, 11.6.1998., str. 45.).
(4) Uredba (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala), izmjeni Odluke br. 716/2009/EZ i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2009/77/EZ (SL L 331, 15.12.2010., str. 84.).