EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 31999D0313
1999/313/EC: Council Decision of 29 April 1999 on reference laboratories for monitoring bacteriological and viral contamination of bivalve molluscs
Nõukogu otsus, 29. aprill 1999, kahepoolmeliste karploomade bakteriaalse ja viirusliku saastatuse seire tugilaborite kohta
Nõukogu otsus, 29. aprill 1999, kahepoolmeliste karploomade bakteriaalse ja viirusliku saastatuse seire tugilaborite kohta
EÜT L 120, 8.5.1999, p. 40–41
(ES, DA, DE, EL, EN, FR, IT, NL, PT, FI, SV) Dokument on avaldatud eriväljaandes
(CS, ET, LV, LT, HU, MT, PL, SK, SL)
No longer in force, Date of end of validity: 31/12/2005; kehtetuks tunnistatud 32004R0882
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Corrected by | 31999D0313R(01) | (PL) | |||
Repealed by | 32004R0882 |
Euroopa Liidu Teataja L 120 , 08/05/1999 Lk 0040 - 0041
Nõukogu otsus, 29. aprill 1999, kahepoolmeliste karploomade bakteriaalse ja viirusliku saastatuse seire tugilaborite kohta (1999/313/EÜ) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1] võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamusi, [2] võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3] ning arvestades, et: (1) nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/492/EMÜ lisas, millega sätestatakse kahepoolmeliste karploomade tootmise ja turuleviimise tervishoiunõuded, [4] kehtestatakse erinõuded seoses elusate kahepoolmeliste karploomade bakteriaalse ja viirusliku saastatusega; (2) kõnealuse direktiivi lisa V peatüki lõikes 8 sätestatakse, et tavapäraste viirusuuringute ja kindlaksmääratud viroloogiliste standardite puudumisel peab tervishoiualane kontroll põhinema fekaalsete bakterite loendamisel; (3) teaduse areng on tõestanud, et fekaalbakterid ei kujuta endast usaldusväärset näitajat elusate kahepoolmeliste karploomade viirusliku saastatuse kindlakstegemisel; et kaitsta inimeste tervist, peab tervishoiualane kontroll seetõttu tuginema muudele näitajatele; (4) uute viirusanalüüsi meetodite ja kahepoolmeliste karploomade saastatuse usaldusväärsete näitajate väljatöötamiseks peab siseriiklike laborite võrgu tegevus olema kooskõlastatud; (5) et tagada seiresüsteemi tõhusus viirusuuringute osas ning viirusliku ja bakteriaalse saastatuse standardite kehtestamine; et kehtestada viiruste ja bakterite avastamise üldine kord ning võtta kasutusele usaldusväärsed meetodid, peaks iga liikmesriik määrama riikliku tugilabori, mis vastutab nõutavate analüüside kooskõlastamise eest riigis; (6) et kindlustada standarditud süsteemi loomine kogu ühenduses, tuleks määrata ühenduse tugilabor, mis vastutab igas siseriiklikus laboris tehtava kahepoolmeliste karploomade viirusliku ja bakterioloogilise saastatuse kontrolli eest; tuleks sätestada ühenduse tugilabori ülesanded ja töötingimused; kõnealuse labori vastutavad isikud kohustuvad täitma käesoleva otsusega sätestatud ülesandeid käesolevas otsuses ettenähtud tingimustel; (7) kõnesolevale ühenduse tugilaborile võib ühendus anda finantsabi nõukogu 26. juuni 1990. aasta otsuse 90/424/EMÜ (veterinaaria-alaste kulutuste kohta) [5] artikli 28 tingimuste alusel, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Iga liikmesriik määrab kahepoolmeliste karploomade viirusliku ja bakteriaalse saastatuse järelevalveks riikliku tugilabori. Liikmesriik teavitab sellest komisjoni, kes avaldab riiklike tugilaborite loetelu ja sellesse tehtud muudatused Euroopa Ühenduste Teatajas. Artikkel 2 1. Riiklikud tugilaborid vastutavad: a) viirusliku ja bakteriaalse saastatuse analüüside eest vastutavate siseriiklike laborite töö kooskõlastamise eest asjaomases liikmesriigis; b) liikmesriigi pädeva asutuse abistamise eest kahepoolmeliste karploomade viirusliku ja bakteriaalse saastatuse seire süsteemi organiseerimisel; c) korrapäraste ajavahemike järel tehtavate võrdluskatsete organiseerimise eest mitmete nimetatud analüüside eest vastutavate siseriiklike laboratooriumide vahel; d) artiklis 3 osutatud ühenduse tugilaborilt saadud teabe levitamise eest nimetatud analüüside eest vastutavates siseriiklikes laborites. 2. Riiklikud tugilaborid teevad koostööd artiklis 3 osutatud ühenduse tugilaboriga. Artikkel 3 Ühenduse tugilaboriks kahepoolmeliste karploomade viirusliku ja bakteriaalse saastatuse seire osas nimetatakse Keskkonna-, kalandus- ja akvakultuuriuuringute keskuse labor Weymouthis, Ühendkuningriigis. Artikkel 4 Ühenduse tugilabori ülesandeks on: a) anda riiklikele tugilaboritele teavet analüüsimeetodite ja võrdluskatsete kohta; b) kooskõlastada punktis a osutatud meetodite kasutamist riiklikes tugilaborites, eelkõige võrdluskatsete korraldamise teel; c) kooskõlastada uusi analüüsimeetodeid käsitlevaid teadusuuringuid ja teavitada riiklikke tugilaboreid selles valdkonnas tehtud edusammudest; d) korraldada riiklike tugilaborite personalile koolitus- ja täiendkursusi; e) teha koostööd kahepoolmeliste karploomade viirusliku ja bakteriaalse saastatuse analüüside eest vastutavate laboritega kolmandates riikides; f) osutada komisjonile teaduslikku ja tehnilist abi, eelkõige liikmesriikide vahelistes analüüsitulemusi käsitlevates vaidlusküsimustes; g) aidata riiklikel tugilaboritel rakendada sobivat kvaliteeditagamise süsteemi, mis põhineb hea laboritava põhimõtetel ja EN 45000 kriteeriumidel. Artikkel 5 Ühenduse tugilabor täidab järgmisi tingimusi: a) personal on kvalifitseeritud ja omab küllaldasi kogemusi kahepoolmeliste karploomade viirusliku ja bakteriaalse saastatuse analüüsimeetoditega; b) labori käsutuses on artiklis 4 osutatud ülesannete täitmiseks vajalikud seadmed ja ained; c) on olemas asjakohane haldusstruktuur; d) töötajad tagavad teatavate teemade, tulemuste ja aruannete konfidentsiaalsuse; e) järgitakse rahvusvaheliselt tunnustatud hea laboritava põhimõtteid; f) laboril on olemas ühenduse etalonainete keskuse ajakohastatud loetelud etalonainetest ning vastavatest tootjatest ja tarnijatest. Artikkel 6 Käesolev otsus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval. Artikkel 7 Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele. Luxembourg, 29. aprill 1999 Nõukogu nimel eesistuja W. Müller [1] EÜT C 267, 3.9.1997, lk 15. [2] EÜT C 304, 6.10.1997, lk 79 ja 13. aprilli 1999. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). [3] EÜT C 355, 21.11.1997, lk 63. [4] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/79/EÜ (EÜT L 24, 30.1.1998, lk 31). [5] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19. Otsust on viimati muudetud otsusega 94/370/EÜ (EÜT L 168, 2.7.1994, lk 31). --------------------------------------------------