EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62012TN0143
Case T-143/12: Action brought on 30 March 2012 — Germany v Commission
Zadeva T-143/12: Tožba, vložena 30. marca 2012 – Nemčija proti Komisiji
Zadeva T-143/12: Tožba, vložena 30. marca 2012 – Nemčija proti Komisiji
UL C 165, 9.6.2012, p. 27–29
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
9.6.2012 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 165/27 |
Tožba, vložena 30. marca 2012 – Nemčija proti Komisiji
(Zadeva T-143/12)
2012/C 165/48
Jezik postopka: nemščina
Stranki
Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze in K. Petersen ter U. Soltész, odvetnik)
Tožena stranka: Evropska komisija
Predlogi tožeče stranke
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj se:
— |
razglasi za ničen člen 1 sklepa tožene stranke C(2012) 184 final z dne 25. januarja 2012 o pomoči C 36/2007 (ex NN 25/2007), ki jo je Nemčija dodelila družbi Deutsche Post AG; |
— |
razglasi za nične člene od 4 do 6 sklepa tožene stranke C(2012) 184 final z dne 25. januarja 2012 o pomoči C 36/2007 (ex NN 25/2007), ki jo je Nemčija dodelila družbi Deutsche Post AG; |
— |
toženi stranki naloži plačilo stroškov. |
Tožbeni razlogi in bistvene trditve
Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja deset tožbenih razlogov.
1. |
Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 107(1) PDEU z ugotovitvijo, da se je s „subvencioniranjem pokojnin“ nekemu podjetju dajalo prednost. Tožeča stranka trdi, da so se plačila v zvezi s „subvencioniranjem pokojnin“ izvajala neposredno v korist pokojninske blagajne poštnih uslužbencev in posredno v korist upokojenih poštnih uslužbencev in tako niso bila dodeljena nobenemu podjetju. Prav tako naj družba Deutsche Post AG ne bi prejela nobene posredne pomoči. |
2. |
Drugi tožbeni razlog: Kršitev člena 107(1) PDEU z ugotovitvijo, da je „subvencioniranje pokojnin“ izravnalo stroške, ki bi jih moralo „običajno“ nositi podjetje. Tožeča stranka trdi, da so se s „subvencioniranjem pokojnin“ v celoti izravnali socialni stroški, ki v pogojih konkurence niso običajni in jih podjetju „običajno“ ne treba nositi. Stroški, ki so bili izravnani s „subvencioniranjem pokojnin“, naj bi poleg tega pomenili „posebni strošek“ v smislu sodbe Danske Busvognmænd (1). |
3. |
Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU (podredno člena 107(3) PDEU) zaradi upoštevanja prihodkov iz naslova reguliranih cen Tožeča stranka trdi, da „primerjalna prednost“ ne izvira iz „subvencioniranja pokojnin“ in je od njega popolnoma neodvisna. „Primerjalna prednost“ naj bi izvirala iz reguliranih cen in tako iz nedržavnih sredstev (sodba PreussenElektra (2)). Tožeča stranka navaja, da ni prišlo do dvakratne izravnave stroškov. Zato naj ne bi bilo nobene „pomoči“, ki bi jo bilo mogoče razglasiti za nezdružljivo z notranjim trgom in zahtevati njeno vračilo. „Pomoč“ naj bi bila le priložnost, da se družbi Deutsche Post AG z učinkom za nazaj pobere prihodke. |
4. |
Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU, 108 PDEU in Uredbe (ES) št. 659/1999 (3) zaradi nedopustnega pobiranja prihodkov iz naslova reguliranih cen v postopku o državnih pomočeh – zloraba pooblastil in postopka Tožeča stranka trdi, da bi Komisija lahko prihodke v taki obliki zakonito pobrala le v okviru Uredbe (ES) št. 1/2003 (4) in ne v postopku o državnih pomočeh. |
5. |
Peti tožbeni razlog: kršitev člena 107 PDEU, 108 PDEU in Uredbe (ES) št. 659/1999 zaradi nedopustne obravnave „navzkrižnega subvencioniranja“ v postopku o državnih pomočeh – zloraba pooblastil in postopka Tožeča stranka trdi, da vsakršno „navzkrižno subvencioniranje“ izvira iz reguliranih cen, ki so nedržavna sredstva, tako da ne izvira iz pomoči. Poleg tega navaja, da takega „navzkrižnega subvencioniranja“ ni mogoče obravnavati v okviru postopka o državnih pomočeh. |
6. |
Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU (podredno člena 107(3) PDEU) zaradi napačnega izračuna pri primerjavi socialnih stroškov Tožeča stranka trdi, da je bila referenčna vrednost, ki jo je določila Komisija na podlagi dajatev, ki jih nosijo delojemalci, nepravilno povišana, saj delodajalci na podlagi nemškega prava socialne varnosti nosijo le svoj del dajatev. Navaja, da ker je Komisija del, ki ga nosijo delojemalci, upoštevala že pri plačni osnovi („fiktivna bruto plača“), ponovno upoštevanje pri referenčni vrednosti kaže na dvojno plačilo. Prav tako naj bi bilo napačno povišanje plačne osnove, ker naj bi bili prejemki poštnih uslužbencev višji od plače pri zasebnih konkurentih. |
7. |
Sedmi tožbeni razlog: Kršitev člena 107(1) PDEU (podredno člena 107(3) PDEU) zaradi ugotovitve, da gre tudi pri „subvencioniranju pokojnin“ v obdobju od leta 1995 do leta 2002 za (z notranjim trgom nezdružljivo) pomoč. |
8. |
Osmi tožbeni razlog: Kršitev člena 108(1) PDEU in člena 1(b)(i) Uredbe št. 659/1999 zaradi ugotovitve, da je subvencioniranje pokojnin nova pomoč. Ugotovitve Komisije naj bi temeljile na nezadostni presoji dejanskega stanja. |
9. |
Deveti tožbeni razlog: Kršitev členov 14(1) in 7(5) Uredbe št. 659/1999 zaradi zahtevka za vračilo in zahtevka za preprečitev nadaljnjih kršitev iz členov 4(1) oziroma 4(4) izpodbijanega sklepa, ki v pravu o državnih pomočeh nimata pravne podlage. Tožeča stranka trdi, da se zahtevek za vračilo iz člena 4(1) izpodbijanega sklepa ne nanaša na „pomoč“, temveč na prihodke družbe Deutsche Post AG iz naslova reguliranih cen poštnih storitev. Zahteve za prenehanje kršitve naj ne bi bilo mogoče izpolniti z zmanjšanjem „pomoči“. Zmanjšanje „subvencioniranja pokojnin“ naj ne bi imelo nobenega učinka na višino „primerljive prednosti“. Za prenehanje s kršitvijo, kot to določa člen 4(4) izpodbijane odločbe, naj bi bilo treba spremeniti način reguliranja cen, kar naj bi posegalo v pristojnost tožeče stranke na tem področju. |
10. |
Deseti tožbeni razlog: Kršitev člena 6 PEU, člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 6 Konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah, načela dobrega upravljanja in člena 10(1) Uredbe št. 659/1999 zaradi predolgega trajanja postopka in nedelovanja Komisije. |
(1) Sodba Splošnega sodišča z dne 16. marca 2004 v zadevi Danske Busvognmænd proti Komisiji (T-157/01, Recueil, str. II-917).
(2) Sodba Sodišča z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra (C-379/98, Recueil, str. I-2099).
(3) Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).
(4) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).