This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013AE0534
Opinion of the European Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions — A Blueprint to Safeguard Europe’s Water Resources’ COM(2012) 673 final on the ‘Report from the Commission to the European Parliament and the Council on the Implementation of the Water Framework Directive (2000/60/EC) River Basin Management Plans’ COM(2012) 670 final and on the ‘Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions — Report on the Review of the European Water Scarcity and Droughts Policy’ COM(2012) 672 final
Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Načrt za varovanje evropskih vodnih virov (COM(2012) 673 final) poročilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju okvirne direktive o vodah (2000/60/ES) – Načrti upravljanja povodij (COM(2012) 670 final) sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Poročilo o pregledu evropske politike proti pomanjkanju vode in suši (COM(2012) 672 final)
Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Načrt za varovanje evropskih vodnih virov (COM(2012) 673 final) poročilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju okvirne direktive o vodah (2000/60/ES) – Načrti upravljanja povodij (COM(2012) 670 final) sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Poročilo o pregledu evropske politike proti pomanjkanju vode in suši (COM(2012) 672 final)
UL C 327, 12.11.2013, p. 93–101
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
12.11.2013 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 327/93 |
Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Načrt za varovanje evropskih vodnih virov
(COM(2012) 673 final)
poročilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju okvirne direktive o vodah (2000/60/ES) – Načrti upravljanja povodij
(COM(2012) 670 final)
sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Poročilo o pregledu evropske politike proti pomanjkanju vode in suši
(COM(2012) 672 final)
2013/C 327/16
Poročevalec: Georges CINGAL
Soporočevalka: An LE NOUAIL MARLIÈRE
Evropska komisija je 11. novembra 2012 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:
Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Načrt za varovanje evropskih vodnih virov
COM(2012) 673 final.
Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 12. junija 2013.
Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 491. plenarnem zasedanju 10. in 11. julija 2013 (seja z dne 10. julija) s 128 glasovi za, 101 glasom proti in 17 vzdržanimi glasovi.
1. Sklepi in priporočila
1.1 |
EESO pozdravlja sporočilo Komisije, vendar meni, da v dokumentu ni predlaganih dovolj prostovoljnih ukrepov za rešitev ugotovljenih problemov. |
1.2 |
EESO zato Komisijo poziva, naj potrdi, da je treba:
|
1.3 |
EESO pozdravlja zavezo Komisije, da cilje, povezane z vodo, vključi v druge ključne politike, kot so SKP, Kohezijski sklad, strukturni skladi in politike na področju obnovljivih virov energije. Hkrati pa ugotavlja, da si je treba veliko bolj prizadevati za zagotovitev prave usklajenosti politik in odpravo spodbud za prekomerno odvzemanje vode, morfološke obremenitve in onesnaževanje voda. |
1.4 |
EESO Komisijo poziva, naj pojasni vprašanje trajnosti virov. Čeprav je v skladu z okvirno direktivo o vodah (1) obremenjevanje vodnih virov prepovedano, pa ugotavljamo, da EU dopušča razvoj projektov za zagotovitev oskrbe z energijo. Obstaja nevarnost, da zaradi projektov za pridobivanje plina iz skrilavca nekoč obroben problem postane stalnica. EESO meni, da so vodni viri bistvenega pomena. |
1.5 |
EESO Komisiji priporoča, naj države članice spodbudi k doslednemu izvajanju člena 9 okvirne direktive o vodah (načelo "plača povzročitelj obremenitve"), da se zagotovi dobra kakovost voda. |
1.6 |
EESO Komisijo poziva, naj pojasni, kaj pomeni "pomanjkanje vode". Če upoštevamo klasično opredelitev, tj. potrebe po vodi so večje od razpoložljivih virov, obstaja nevarnost, da se bodo ukrepi vse pogosteje sprejemali prepozno (umiranje gozdov itd.). Zato je treba poleg opredelitve minimalnih ekoloških pretokov opredeliti tudi opozorilne vrednosti, ki omogočajo uvedbo preventivnih ukrepov še pred dosego teh minimalnih vrednosti, da se tako preprečijo kritične razmere. |
1.7 |
EESO Komisijo poziva, naj v okviru instrumentov kohezijske politike (ESRR, ESS, evropsko teritorialno sodelovanje):
|
1.8 |
EESO Komisijo poziva, naj seznanja z najboljšimi razpoložljivimi tehnikami. Sodeč po doseženem napredku, na primer v papirni industriji, se cilj zapiranja vodnega kroga ne zdi več nerealen. Nasprotno pa EESO meni, da je treba določiti standarde in pravila za zmanjšanje uhajanja iz omrežij. |
1.9 |
EESO Komisijo poziva, naj predloži zakonodajni instrument, ki bi postopno vse bolj upošteval učinkovitost na področju upravljanja vode: merjenje porabe, prevoz, čiščenje odpadnih voda itd. Ne bi se smeli osredotočati zgolj na porabo v gospodinjstvih. Prav tako se ne bi smeli omejiti zgolj na prostovoljne pristope. Celostno upravljanje zadeva vsa povodja. |
1.10 |
EESO Komisijo poziva, naj razširi seznam onesnaževal (nanoelementi ter rakotvorne in mutagene kemične snovi, strupene za razmnoževanje), ki z vidika varovanja zdravja državljanov (2) ne bi smela biti prisotna v površinskih vodah ali v podtalnici, in pripravi priporočila za ponovno uporabo odpadnih voda. EESO poudarja, da je poročilo Evropske agencije za okolje št. 1/2013 Late lessons from early warnings II (Pozne lekcije iz zgodnjih svaril) (3) zelo pomembno. |
1.11 |
EESO znova izraža zaskrbljenost zaradi finančnih nadomestil za prenose vode in Komisijo poziva, naj bo v zvezi s tem čim bolj previdna. Z vsemi projekti je treba obvezno seznaniti javnost (Aarhuška konvencija) in o njih javno razpravljati. EESO ugotavlja, da bi bil sistem prenosov nepravičen in bi škodoval najbolj ogroženim skupinam prebivalstva, ne glede na to, ali bi bilo zanje predvideno finančno nadomestilo ali ne. |
2. Ozadje
2.1 |
V okvirni direktivi o vodah iz leta 2000 je bila določena pravna podlaga za varovanje in ohranjanje čistih voda po vsej Evropi ter za zagotavljanje dolgoročne in trajnostne rabe vode. Splošni cilj te direktive je zagotoviti, da bodo do leta 2015 vse vode v EU – jezera, reke, potoki in podzemne vode – v dobrem stanju. |
2.2 |
Komisija je ugotovila, da so bile oblasti zaradi zagotavljanja uravnoteženosti med prihodki in odhodki za naložbe pogosto neuspešne pri povezovanju ciljev učinkovitosti in pravičnosti (zato bi bilo smiselno uporabiti načelo "plača povzročitelj obremenitve" in odpraviti kontraproduktivne ali škodljive subvencije). |
2.3 |
Komisija je 14. novembra 2012 objavila sveženj ukrepov na področju vodne politike, ki ga sestavljajo trije dokumenti:
|
2.3.1 |
Voda je zelo pomemben vir, zato je njeno upravljanje v velikem interesu državljanov EU in s tem tudi izziv z vidika potrebnega strokovnega znanja in izkušenj. Povzetki tehničnih ocen in ocen učinka so dovolj pomembni, da bi jih bilo treba razposlati organizacijam civilne družbe in bi morali torej biti na voljo v različnih jezikih EU. |
2.3.2 |
Predlogi Komisije temeljijo na različnih dokumentih, predvsem pa na naslednjih publikacijah Evropske agencije za okolje:
|
2.3.3 |
Pregled evropske politike proti pomanjkanju vode in suši je treba pozdraviti, saj povpraševanje po vodi narašča, vodni viri pa se ne povečujejo in se, kot je bilo ugotovljeno v različnih poročilih Združenih narodov, sušna območja pomikajo proti severu. |
2.4 |
V načrtu za varovanje evropskih vodnih virov je bil predlagan tristranski pristop, ki ga dopolnjujejo ukrepi v 25 fazah:
|
2.5 |
Časovni razpored v načrtu za vodo je tesno povezan s časovnim načrtom v strategiji EU Evropa 2020, zlasti z načrtom za učinkovitost virov; načrt za vodo je sestavni del načrta za učinkovitost virov, ki obravnava tematiko vode. |
2.6 |
EESO je 22. septembra 2010 objavil informativno poročilo z naslovom Dostojno delo in trajnostni razvoj na območju Sredozemlja, zlasti v sektorjih sladke in morske vode ter odvajanja in čiščenja odpadnih voda, ki ga je sprejela strokovna skupina REX in je bilo predstavljeno na vrhu ekonomsko-socialnih svetov evro-sredozemske regije novembra 2010. V tem poročilu so bili opisani problemi, povezani s pomanjkanjem vode v Sredozemlju, socialne posledice tega pomanjkanja in pogoji za financiranje s tem povezanih projektov. Odbor je na zaprosilo madžarskega predsedstva 15. junija 2011 pripravil raziskovalno mnenje Vključitev vodne politike v druge evropske politike (4). 23. maja 2012 je sprejel mnenje v zvezi s prednostnimi snovmi na področju vodne politike (5). 13. decembra 2012 pa je sprejel mnenje o evropskem partnerstvu za inovacije v zvezi z vodo (6). Omenimo naj tudi mnenji Tematska strategija za varstvo tal (7) in 7. okoljski akcijski program (8). |
3. Splošne ugotovitve
3.1 |
EESO tako kot Komisija priznava, da je okvirna direktiva o vodah učinkovit instrument za dosego dobrega ekološkega stanja voda v Evropi. Vendar pa je ta cilj mogoče izpolniti samo pod pogojem, da zbirke podatkov upravljajo neodvisni organi in da se občutno izboljša izvajanje direktive. Do leta 2015 ne bo zagotovljeno dobro stanje 47 % voda, čeprav je bilo v načrtu ocenjeno, da je bil dosežen napredek na področju upravljanja voda, in podanih nekaj predlogov, ki jih je treba izvesti do leta 2020. |
3.2 |
Nekatere države članice zamujajo z izvajanjem člena 9 okvirne direktive o vodah, čeprav je bila sprejeta že leta 2000, kar upočasnjuje zagotavljanje dobrega stanja voda. EESO meni, da morajo upravljavci voda pri določanju cen vode in čiščenja odpadnih voda vedno in povsod spoštovati načelo "plača povzročitelj obremenitve", in priporoča, naj se načrt uporablja tako v regijah, ki se spopadajo s pomanjkanjem vode, kot v regijah, v katerih imajo presežek vode. |
3.2.1 |
EESO izraža obžalovanje, da države članice zamujajo z izvajanjem okvirne direktive o vodah in državljanom ne omogočajo dostopa do bolj kakovostne vode. Zato Odbor še naprej podpira Komisijo v njenih prizadevanjih za zagotovitev, da bi vse države članice spoštovale določbe okvirne direktive o vodah. |
3.3 |
Vendar pa EESO izraža zaskrbljenost, ker Komisija ni predložila dovolj inovativnih ukrepov za izboljšanje učinkovitosti na področju upravljanja voda. Po pričakovanjih naj bi bilo povpraševanje do leta 2030 za 40 % večje od razpoložljivih virov, kar pomeni, da bo zaradi pomanjkanja virov prizadeta večina držav članic. Pristop Komisije je zelo tvegan, saj temelji samo na obstoječih instrumentih in z izjemo direktive o okoljsko primerni zasnovi ne predvideva politike upravljanja po posameznih proizvodih, da bi tako zadovoljili potrebe gospodinjstev, industrije (vključno s kamnolomi) in kmetov. Obstaja nevarnost, da se v takih okoliščinah še več vodotokov posuši ali postane onesnaženih. EESO izraža zaskrbljenost, da bi državljani še naprej plačevali dajatve za subvencioniranje sistemov proizvodnje, ki niso usmerjeni v trajnostni razvoj. Integrirano upravljanje vodnih virov je zgolj splošna referenca; treba je natančno opredeliti pogoje, pod katerimi se bo uporabljalo za vsa povodja. |
3.4 |
EESO pozdravlja ukrepe za ohranjanje ekosistemov in podpira prizadevanja za ohranitev naravnih podzemnih voda. Ta pristop ima prednosti z vidika odpornosti vrst in ekosistemov na podnebne spremembe, zlasti če ga dopolnjujejo ustrezni ukrepi na področju skupne kmetijske politike in politike razvoja podeželja. Žal Komisija ni dovolj izpostavila povezave med vodo in podnebjem. Treba je opredeliti ukrepe za zadrževanje meteorskih voda v zemlji in njihovo pronicanje v podzemne vode. |
4. Posebne ugotovitve
4.1 |
Voda je temeljnega pomena, saj je življenjsko pomembna dobrina za ljudi in naravne ekosisteme, pa tudi skupna dediščina vseh ljudi. |
4.2 |
Vodno politiko in politiko na področju čiščenja odpadnih voda je treba vključiti v politiko trajnostnega razvoja, ki omogoča, da ta vir zadovoljuje dejanske potrebe ljudi in se ohrani za prihodnje generacije. Tako v Evropi kot v preostalem svetu številni ljudje nimajo dostopa do tega življenjsko pomembnega vira. Združeni narodi priznavajo, da imajo vsi pravico do dostopa do zadostne količine pitne vode in sanitarnih storitev, kar bo omogočilo, da se več kot milijonu ljudi v Evropi, ki nima dostopa do zdravstveno neoporečne, čiste in cenovno dostopne vode, in več milijonom evropskih državljanov, ki živijo brez kanalizacije, zagotovi ta temeljna pravica (9). |
4.3 |
Zato EESO Evropsko komisijo poziva, naj predloži zakonodajo, ki dostop do vode in sanitarnih storitev opredeljuje kot človekovo pravico v smislu opredelitve Združenih narodov, in spodbuja zagotavljanje oskrbe z vodo in sanitarnih storitev kot bistvene javne storitve za vse. Evropska zakonodaja bi morala od vlad zahtevati, da prebivalcem zagotavljajo sanitarne storitve in varno pitno vodo v zadostnih količinah. EESO priporoča, da:
|
4.4 |
Dostop do vode je temeljna pravica, ki je tesno povezana z izvajanjem storitev v zvezi z vodo in določanjem cen vode. EESO v zvezi s tem ugotavlja, da je v teku postopek preiskave o francoskem trgu z vodo, ki ga je Komisija začela januarja 2012. Tri vodilne multinacionalne skupine na svetovnem trgu z vodo so iz Francije. Odbor podpira obseg tega formalnega protimonopolnega postopka, ki je bil sprožen po preiskavah v teh treh podjetjih spomladi 2010. Komisiji bi moral ta postopek omogočiti, da ugotovi, ali so ta tri podjetja "v sodelovanju s poklicnim združenjem Fédération professionnelle des entreprises de l'eau (FP2E)" usklajevala svoje delovanje na francoskem trgu z vodo in odpadnimi vodami ter s tem kršila protimonopolna pravila EU in ali so se dogovarjala glede postavk računa, ki ga je plačal končni potrošnik. EESO z velikim zanimanjem pričakuje objavo rezultatov. |
4.5 |
Za prenose z enega vodnega telesa v drugo bi bile potrebne znatne naložbe, prenosi pa so lahko povezani tudi s precejšnjimi okoljskimi tveganji. S tem se ne spodbuja smotrna uporaba virov in se povečujejo neenakosti, saj si prav najbogatejši gospodarski akterji lahko privoščijo, da plačajo najvišjo ceno za redke vire. |
4.6 |
V sporočilu je predlagana zgolj uporaba najboljših razpoložljivih tehnik za zmanjšanje uhajanj iz omrežij. V okviru reševanja te problematike bi bilo treba opredeliti standarde in predvideti boljše predpise na ravni posameznih povodij. Opredelitev standardov je koristno prispevala k izboljšanju storitev in produktivnosti. Komisija bi lahko predvidela načrt za zmanjšanje uhajanj vode. |
4.7 |
Ko nosilci projektov načrtujejo infrastrukturni projekt, ki spreminja lastnosti vodnega telesa, morajo obvezno upoštevati cilje ohranjanja biotske raznovrstnosti. EESO znova poudarja, da so bila številna območja iz ramsarske konvencije žrtvovana v korist namakanja. EESO poudarja, da v načrtu ni predvideno povračilo nastale škode in da so predlogi nezadovoljivi, saj so omenjeni samo ribji prehodi in dvigala. Odbor obžaluje, da v načrtu ni omenjeno, da je treba obvezno zaščititi povirja povodij in manjše vodne vire (mlake, ribnike, močvirja itd.). |
V Bruslju, 10. julija 2013
Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora
Henri MALOSSE
(1) UL L 327, 22.12.2000, str. 1-73.
(2) UL C 229, 31.7.2012, str. 116-118.
(3) http://www.eea.europa.eu/pressroom/newsreleases/the-cost-of-ignoring-the.
(4) UL C 248, 25.8.2011, str. 43–48.
(5) UL C 229, 31.7.2012, str. 116–118.
(6) UL C 44, 15.2.2013, str. 147–152.
(7) UL C 168, 20.7.2007, str. 29–33.
(8) UL C 161, 6.6.2013, str. 77-81.
(9) UL C 44, 15.2.2013, str. 147-152.
(10) UL C 191, 29.6.2012, str. 84-96.
PRILOGA I
k mnenju Evropskega ekonomsko-socialnega odbora
Naslednje nasprotno mnenje, ki je bilo med razpravo zavrnjeno, je prejelo vsaj četrtino glasov:
Celotno besedilo mnenja se nadomesti z naslednjim novim besedilom:
1. Sklepi in priporočila
1.1 |
Voda je življenjskega pomena za ljudi, naravo in gospodarstvo. Stalno se obnavlja, vendar je tudi končna in je ni mogoče nadomestiti z drugimi viri. |
1.2 |
V zadnjih desetletjih je bil dosežen precejšen uspeh pri zmanjševanju izpustov onesnaževal v evropske vode, kar je omogočilo izboljšanje kakovosti vode. Vendar pa podatki kažejo, da je več kot polovica vodnih teles površinskih voda v Evropi v manj kot dobrem ekološkem stanju oziroma ima manj kot dober potencial in da bodo potrebni dodatni ukrepi za izpolnitev ciljev okvirne direktive o vodah. |
1.3 |
V načrtu je potrjeno, da se vodna okolja v vsej EU močno razlikujejo in zato v njem niso predlagane enotne rešitve, kar je v skladu z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti. |
1.4 |
Odbor zelo pozitivno ocenjuje obseg in kakovost dela, opravljenega v pripravljalni fazi načrta v zvezi z vodo. Dokument temelji na natančni oceni izkušenj z vprašanji voda iz načrtov upravljanja povodij (NUP) in na podatkih iz strokovnih študij. |
1.5 |
Vsa štiri temeljna načela okoljske zakonodaje so bila ustrezno uporabljena, da bi našli odgovore na celo vrsto problemov in v svetovnem merilu podpirali humanitarno načelo dostopa do varne pitne vode in osnovne sanitarne oskrbe. |
1.6 |
EESO pozitivno ocenjuje koncept povodij kot gradnikov vodne politike EU, ki olajšujejo sodelovanje med državami članicami pri reševanju ključnih problemov na najbolj učinkovit način. |
1.7 |
Čeprav EESO meni, da so načrt in vsi temeljni dokumenti izjemno dobro pripravljeni, je treba namenjati še večjo pozornost izvajanju načrtovanih ukrepov. |
1.8 |
Pri izvajanju veljavnih regulativnih ukrepov (prvi sklop) je treba pozornost namenjati zmanjševanju razpršenih virov onesnaževanja. Izvajanje je treba ustrezno spodbujati v skladu s specifičnimi razmerami v vsakem povodju. |
1.9 |
Uporaba načela "onesnaževalec plača" zahteva ustrezne meritve in spremljanje za vzpostavitev trdne podlage za kakršne koli dodatne ukrepe. Kljub temu pa bi morale biti te zahteve sorazmerne glede na kraj in resnost problemov, ki jih je treba rešiti. |
1.10 |
V načrtu je upravičen poziv k nadaljnjem razvijanju vodnih računov z državami članicami in Evropsko agencijo za okolje. Taki računi bodo upravljavcem povodij omogočali, da bodo izračunali, koliko vode se lahko uporabi in koliko bi je bilo treba shranjevati za ohranjanje ekosistemskih funkcij (ekološki tokovi). |
1.11 |
Nezakonito črpanje vode je resen problem na nekaterih območjih, kjer primanjkuje vode. Študije, s katerimi bi preverili podatke programa Copernicus (prejšnjega programa GMES), bi državam članicam omogočile odkrivanje nezakonitega črpanja vode. |
1.12 |
Odbor opozarja, da bi bilo treba ob tej izjemni priložnosti, ko Evropski parlament, Svet in Komisija določajo načrte za naslednjih sedem let, načrt v zvezi z vodo uskladiti s skupno kmetijsko politiko. Te priložnosti ne bi smeli zamuditi. |
1.13 |
Ukrepi za varstvo pred poplavami (ki so zdaj v srednji Evropi zelo aktualni) bi zahtevali usklajeno financiranje, tudi s sredstvi strukturnih oziroma kohezijskih skladov. Poleg tega nekateri od načrtovanih ukrepov (kot odziv na prejšnje poplave) niso bili zaključeni zaradi različnih administrativnih ovir. |
1.14 |
Odbor je že izrazil pozitivno mnenje o partnerstvih za inovacije v zvezi z vodo ter za produktivnost in trajnost v kmetijstvu. Poudariti bi bilo treba, da so se te pobude razvile "od spodaj navzgor". |
1.15 |
Tudi politični ukrepi zunaj sladkovodnih območij imajo lahko vlogo pri krepitvi preprečevanja onesnaževanja voda. Zakonodajo o trajnostni rabi pesticidov, industrijskih izpustih in zdravilih ter uredbo REACH bi bilo na primer treba uskladiti z okvirno direktivo o vodah. |
1.16 |
Zapolnjevanje vrzeli v obstoječem pravnem okviru se upravičeno osredotoča na izboljšanje učinkovitosti rabe vode, pri čemer je ključen vidik povečevanje možnosti za ponovno uporabo vode. Najprej je treba določiti merila za varno ponovno uporabo vode, da se dosežejo želeni in pričakovani rezultati. |
1.17 |
Odbor pa opozarja tudi na pomembne vidike gospodarjenja s tlemi in gozdovi, ki so tesno povezani s problematiko voda. |
1.18 |
EESO opozarja, da bi doseganje ciljev, zastavljenih v načrtu v zvezi z vodo, naletelo na ovire. Vse strani, ki sodelujejo v celotnem procesu načrta v zvezi z vodo, se morajo zavedati teh tveganj in na svoji ravni odgovornosti storiti vse, kar morejo, da bi jih čim več odpravili. Civilna družba bi morala biti močno vključena v ta zahtevni proces s pridobivanjem ustreznih informacij, uveljavljanjem svojih pooblastil v političnih odločitvah in prilagajanjem svojega ravnanja izzivom, ki jih prinaša voda. |
2. Osnovne informacije – dokumenti Komisije
2.1 |
Voda je življenjskega pomena za ljudi, naravo in gospodarstvo. Stalno se obnavlja, vendar je tudi končna in ni je mogoče nadomestiti z drugimi viri. Delež sladke vode znaša le približno 2 % vode na planetu, naraščajoče potrebe pa bi lahko v svetovnem merilu do leta 2030 povzročile približno 40-odstotno pomanjkanje pri oskrbi z vodo. |
2.2 |
Sveženj obsega dve pomembni poročili in načrt za glavne potrebne ukrepe:
|
2.3 |
Na voljo so tudi številne študije, ki kažejo večplastno naravo težav z vodo. Iz predloženih dokumentov je razvidno, da so bila v načrtu v zvezi z vodo obravnavana ključna vprašanja. |
2.4 |
Da bi zagotovili jasnost in podporo za izvedbo, je bilo v okviru okvirne direktive o vodah in skupne strategije za izvajanje okvirne direktive o vodah pripravljenih 26 smernic o različnih vidikih izvajanja te okvirne direktive, in sicer v odprtem in participativnem procesu, ki vključuje širok krog udeleženih strani. |
2.5 |
Na javnem posvetovanju se je pokazalo, da so v skupni strategiji za izvajanje okvirne direktive o vodah delno ali v celoti obravnavana prava vprašanja in da so bile pripravljene smernice koristne pri praktičnem izvajanju vodne politike EU. Vendar pa je pri nekaterih vprašanjih (npr. analizi stroškov in koristi, določanju ciljev) potrebno več jasnosti in smernice bi bile bolj uporabne, če bi bile v časovnem razporedu izvajanja pripravljene prej. |
2.6 |
Napredek, ki je bil dosežen na podlagi celostnega ekosistemskega pristopa k doseganju ciljev v zvezi z vodo, morda še vedno ne bo zadosten. V prihodnosti bo morda treba ponovno pregledati opredelitve dobrega stanja in tako zagotoviti, da zadošča za preprečevanje nadaljnjega slabšanja. Poleg tega se zdaj veliko bolj upošteva pomen zaščite ekosistemskih storitev. |
2.7 |
V študiji o preverjanju ustreznosti so bili opredeljeni najpomembnejši problemi, ki jih je treba obravnavati:
|
2.8 |
V zadnjih desetletjih je bil dosežen precejšen uspeh pri zmanjševanju izpustov onesnaževal v evropske vode, ki je omogočilo izboljšanje kakovosti vode. Vendar pa podatki iz prvega načrta upravljanja povodij kažejo, da je več kot polovica površinskih voda v Evropi v manj kot dobrem ekološkem stanju oziroma ima manj kot dober potencial, in da bodo potrebni dodatni ukrepi za izpolnitev ciljev okvirne direktive o vodah. Večino vodnih teles na podlagi poročil najbolj obremenjujejo onesnaževanje iz razpršenih virov, ki povzroča bogatenje s hranili, in hidromorfološki pritiski, ki spreminjajo habitate. |
2.9 |
V načrtu je upoštevano, da se vodna okolja v vsej EU močno razlikujejo in zato ne predlaga enotnih rešitev, kar je v skladu z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti. Poudarja ključne teme, ki vključujejo: izboljšanje rabe zemljišč, preprečevanje onesnaževanja voda, povečanje učinkovitosti rabe vode in odpornosti ter boljše upravljanje organov, pristojnih za gospodarjenje z vodnimi viri. |
2.10 |
V načrtu v zvezi z vodo so v treh delovnih sklopih predstavljeni številni posebni ukrepi oziroma programi za obravnavo odprtih problemov na različnih ravneh:
Ukrepi so že uvedeni in zaključili naj bi se do leta 2016, razen dolgoročnih ukrepov oziroma programov, ki naj bi se zaključili leta 2021. |
3. Splošne ugotovitve
3.1 |
Odbor zelo pozitivno ocenjuje obseg in kakovost dela, opravljenega v pripravljalni fazi načrta. Dokument temelji na natančni oceni izkušenj z vprašanji voda iz načrtov upravljanja povodij in na podatkih iz strokovnih študij. Poleg tega je treba opozoriti, da so bile vodne pravice v evropskih državah vedno pomemben del pravne strukture in da so bile v zvezi s tem pridobljene dolgotrajne izkušnje. |
3.2 |
Vsa štiri temeljna načela okoljske zakonodaje so bila ustrezno uporabljena, da bi našli odgovore na celo vrsto problemov in v svetovnem merilu podprli načelo dostopa do varne pitne vode in do osnovne sanitarne oskrbe. |
3.3 |
V načrtu ni zgolj tudi uradno potrjeno, da so naravne okoliščine, povezane z vodo, po vsej EU zelo raznolike, pač pa so v njem predlagani tudi praktični ukrepi, osredotočeni na ključne specifične probleme v posameznih regijah in povodjih. EESO zelo pozitivno ocenjuje koncept povodij kot gradnikov vodne politike EU, ki olajšujejo sodelovanje med državami članicami pri reševanju ključnih problemov na najbolj učinkovit način. |
3.4 |
Odbor ravno tako ugotavlja, da je bil sprejet dokument o pregledu ustreznosti (angl. Fitness Check), ki je eden prvih takih dokumentov in vključuje pomembno oceno vodne politike kot samostojne politike in kot politike v okviru celotnega sklopa zakonodaje na področjih politike, ki so z njo povezana. |
3.5 |
Čeprav EESO meni, da so načrt in vsi temeljni dokumenti izjemno dobro pripravljeni, je treba nameniti še večjo pozornost izvedbi načrtovanih ukrepov. Izvajanje bo v tem primeru – tako kot vedno – težavno, zdaj pa mora postati najpomembnejša prednostna naloga. Da bi ta načrt tudi zares uspel, je treba uporabiti vse možne politične ukrepe, pobude in metode sistemskega in projektnega upravljanja. |
4. Posebne ugotovitve
4.1 |
Pri izvajanju veljavnih regulativnih ukrepov (prvi sklop) je treba pozornost nameniti zmanjševanju razpršenih virov onesnaževanja in izboljšati akcijske programe za nitrate. Temeljito je treba preučiti razloge za zaostajanje in z ustreznimi spodbudami podpreti potrebne izboljšave, pri tem pa upoštevati specifične pogoje v posameznih povodjih. |
4.2 |
Načelo "onesnaževalec plača" velja tudi v tem primeru, vendar pa je treba takšno obveznost natančno opredeliti in jo utemeljiti na realističnih predpostavkah oziroma ocenah vodnega ciklusa. Onesnaževalec bi moral plačati za dokazano resnično onesnaževanje, ki ga je povzročil. |
4.3 |
Prizadevanja za nadaljnjo omejitev industrijskega onesnaževanja iz točkovnih virov temeljijo na izvajanju direktive o industrijskih emisijah. Hkrati z načelom "onesnaževalec plača" se mora uporabljati tudi načelo sorazmernosti, ki je jasno opredeljeno v primeru točkovnih virov. |
4.4 |
Uporaba načela "onesnaževalec plača" zahteva ustrezne meritve (količina) in morebitno spremljanje (onesnaževala) za vzpostavitev trdne podlage za kakršne koli dodatne ukrepe. Take zahteve bi morale biti sorazmerne glede na kraj in resnost problemov, ki jih je treba rešiti. |
4.5 |
Žal še vedno ni na voljo vseh informacij o vodotokih v številnih delih Evrope. V načrtu je pravilno določeno, da je potrebno nadaljnje razvijanje vodnih računov z državami članicami na podlagi že opravljenega dela z Evropsko agencijo za okolje. Taki računi bodo upravljavcem povodij omogočali, da bodo izračunali, koliko vode se lahko uporabi in koliko bi je bilo treba shraniti za vzdrževanje ekosistemskih funkcij (ekološki tokovi). Odbor se močno zavzema, da bi to opravili čim prej. |
4.6 |
V številnih delih Evrope prekomerno črpanje zaradi namakanja onemogoča vzpostavitev dobrega stanja vode. Nezakonito črpanje vode je resen problem na nekaterih območjih, kjer primanjkuje vode. Študija, s katero bi preverili podatke iz programa Copernicus (prejšnjega GMES) bi državam članicam omogočila, da odkrijejo primere prekomernega črpanja, kar bi še dodatno utemeljilo vseevropski pomen projekta GMES. |
4.7 |
Odbor meni, da bi bilo treba sprejeti skupno metodologijo za povračilo stroškov, s katero bi lahko povsod po Evropi zbirali primerljive rezultate. Metodologija bi omogočila, da bi imeli vsi uporabniki vode na voljo ustrezne spodbude za učinkovito rabo vode. |
4.8 |
EESO opozarja na številne primere pobud in pristopov na območjih, kjer primanjkuje vode, ki so bili predstavljeni na javnem posvetovanju na to temo v Odboru. Na podlagi koncepta večjega pridelka na kapljico vode (angl. more crop per drop) je bilo poleg tega objavljenih nekaj študij o učinkoviti rabi vode. Z ugotovitvami na podlagi tega dela bi lahko premostili razkorak med potrebami kmetijstva in razpoložljivimi vodnimi viri na območjih, kjer primanjkuje vode. Znova je treba opozoriti, da je treba pri reševanju tako občutljivih vprašanj uporabiti načelo sorazmernosti. |
4.9 |
Tudi v drugem sklopu načrta o vključevanju ciljev vodne politike v druge politike EU je določeno, da je treba izvesti številne ukrepe iz akcijskega načrta. |
4.10 |
Odbor opozarja, da bi bilo treba ob tej izjemni priložnosti, ko Evropski parlament, Svet in Komisija določajo načrte za naslednjih sedem let, načrte v zvezi z vodo uskladiti s skupno kmetijsko politiko. Te priložnosti ne bi smeli izpustiti na naslednjih področjih:
|
4.11 |
Tudi za ukrepe za varstvo pred poplavami (ki so zdaj v srednji Evropi zelo aktualni) bi potrebovali usklajeno financiranje, morda s sredstvi iz strukturnih skladov. Poleg tega nekateri od načrtovanih ukrepov (kot odziv na prejšnje poplave) niso bili zaključeni zaradi različnih administrativnih ovir. Za takšne izredne razmere so potrebni ravno tako ustrezni izredni administrativni postopki. |
4.12 |
Odbor pozitivno ocenjuje partnerstva za inovacije v zvezi z vodo ter za produktivnost in trajnost v kmetijstvu. Poudariti bi bilo treba, da so se te pobude razvile v državah članicah "od spodaj navzgor", Komisija pa ima usklajevalno vlogo. Zaradi takega vključevanja akterjev na njihovih posameznih področjih so možnosti za uspeh še večje. |
4.13 |
Pri preprečevanju onesnaževanja voda imajo lahko pomembno vlogo tudi politični ukrepi zunaj sladkovodnih območij. Zakonodajo o trajnostni rabi pesticidov, industrijskih izpustih in zdravilih ter uredbo REACH je na primer treba uskladiti s predvidenimi ukrepi iz načrta. |
4.14 |
Ukrepi iz tretjega sklopa, tj. zapolnjevanje vrzeli v obstoječem pravnem okviru, so upravičeno osredotočeni na izboljšanje učinkovitosti rabe vode, pri čemer je izjemnega pomena povečevanje možnosti za ponovno uporabo vode. Najprej je treba določiti merila za varno ponovno uporabo vode, da se dosežejo želeni in pričakovani rezultati. Ponovna uporaba vode bi lahko potekala po naravni poti v istih oziroma podobnih napravah, pri kaskadni uporabi predelane vode enega uporabnika oziroma iz naprave pri enem uporabniku za ponovno uporabo pri drugem uporabniku oziroma v drugi napravi pa bi bilo treba poskrbeti za ustrezno uravnoteženost potrebne količine in kakovosti te vode. |
4.15 |
Popolno zaprtje vodnih tokov, celo pri enem samem postopku, je malodane nemogoče, saj je v teh tokovih vedno večja količina anorganskih soli. To pomeni, da je treba za nemoteno izvajanje postopkov vzpostaviti varno ravnotežje. |
4.16 |
Odbor opozarja tudi na pomembne vidike gospodarjenja s tlemi in gozdovi, ki so tesno povezani s problematiko voda. Gozdni viri so zaradi občasno nasprotujočih si zahtev iz različnih politik pod velikim pritiskom pri izvajanju svojih neproduktivnih storitev, kot so njihova vloga najpomembnejših naravnih zbiralnikov sladke vode in ponorjev ogljikovega dioksida, ter v povezavi z ohranjanjem biotske raznovrstnosti itd. Iz analize življenjskega cikla bi morali biti razvidni vsi vidiki, navedeni pa bi morali biti tudi uravnoteženi ukrepi, prilagojeni vlogi gozdov v EU. |
4.17 |
Vprašanja v zvezi s problematiko vode je treba reševati skupaj z vprašanji, povezanimi s tlemi. Odbor meni, da je treba tlem namenjati ustrezno pozornost, čeprav priznava, da za načrte v zvezi z njimi velja načelo subsidiarnosti. Pri nadaljnjem delu, povezanim z načrtom, se je treba natančneje posvetiti skupnim značilnostim. |
4.18 |
EESO opozarja, da bo doseganje ciljev, zastavljenih v načrtu v zvezi z vodo, na naslednjih področjih naletelo na ovire:
Vse strani, ki sodelujejo v celotnem procesu načrta v zvezi z vodo, se morajo zavedati tveganj in na svoji ravni odgovornosti storiti vse, kar morejo, da bi jih čim več odpravili. Civilna družba bi morala biti v ta zahtevni proces močno vključena s pridobivanjem ustreznih informacij, uveljavljanjem svojih pooblastil pri sprejemanju političnih odločitev in prilagajanjem svojega ravnanja izzivom, povezanim z vodo. |
Rezultat glasovanja
Za |
: |
112 |
Proti |
: |
129 |
Vzdržani |
: |
12 |