EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0669
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL On the implementation of the European Energy Programme for Recovery
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o izvajanju Evropskega energetskega programa za oživitev
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o izvajanju Evropskega energetskega programa za oživitev
/* COM/2014/0669 final */
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o izvajanju Evropskega energetskega programa za oživitev /* COM/2014/0669 final */
I. NAPREDEK
PRI IZVAJANJU PROGRAMA IN PRIDOBLJENE IZKUŠNJE Energetska
infrastruktura in inovacije, ki so gonilna sila Evropskega energetskega
programa za oživitev (EEPO), so danes še vedno enako pomembne, kot so bile leta 2009,
ko je bil program EEPO vzpostavljen. Imajo ključno vlogo pri izboljšanju
zanesljivosti oskrbe, izpolnjevanju sedanjih in prihodnjih ciljev na področju
energije in podnebnih sprememb ter dokončnem oblikovanju notranjega trga. Nedavni
politični dogodki v Ukrajini in Rusiji so znova pokazali, kako pomembno je
zagotavljanje zanesljive oskrbe s plinom. Program EEPO je s projekti, kot so
projekti za pretok plina v obratni smeri, že prispeval k izboljšanju prožnosti
EU, zlasti v primerjavi s predhodno plinsko krizo v letu 2009. Tudi podpora,
ki jo program zagotavlja inovacijam v sektorju pridobivanja energije iz vetrnih
elektrarn na morju ter zajemanja in shranjevanja CO2, je občutno
prispevala k izboljšanju izkoriščanja domačih virov v EU, kot sta veter in premog. Informacije o
stanju vseh projektov programa EEPO so na voljo na povezavi: http://ec.europa.eu/energy/eepr/doc/cswd_project_2014.pdf. Komisija je v
svojem nedavnem sporočilu o evropski strategiji za energetsko varnost, ki je
bilo sprejeto 28. maja 2014[1],
znova potrdila pomen razvoja kritične infrastrukture za okrepitev naše energetske
varnosti. Za doseganje podnebnih in energetskih ciljev
EU – ne glede na to, ali so to že veljavni cilji 20-20-20 za obnovljive
vire, energijsko učinkovitost in zmanjšanje emisij toplogrednih plinov ali
cilji za leto 2030, ki jih je pred kratkim predlagala Komisija – bodo
ključne infrastruktura in inovacije. Projekti programa EEPO za pridobivanje
energije iz vetrnih elektrarn na morju že ustvarjajo električno energijo za
omrežje in s tem prispevajo k ciljem EU na področju obnovljivih virov in
toplogrednih plinov. Projekti, financirani iz Evropskega sklada za energijsko
učinkovitost, prispevajo k energijski učinkovitosti. Projekti programa EEPO za
zajemanje in shranjevanje CO2 so ključni za pravočasen prikaz
tehnologije, potrebne za stroškovno učinkovito zmanjšanje emisij toplogrednih
plinov in prehod na nizkoogljično gospodarstvo. Infrastruktura in inovacije so
ključne tudi za dokončno oblikovanje notranjega energijskega trga in razvoj
povezav, ki preprečujejo izločitev katere koli države članice iz evropskih
plinskih in električnih omrežij. Evropski svet je marca 2014 pozval k
okrepitvi prizadevanj, zlasti v zvezi z izvajanjem vseh ukrepov, ki omogočajo
izpolnitev cilja medomrežne povezanosti najmanj 10 % obstoječih
zmogljivosti proizvodnje električne energije v vseh državah članicah[2]. Projekti programa EEPO
so že občutno prispevali k izpolnitvi tega cilja. Projekti programa EEPO so že občutno
prispevali k doseganju ciljev EU, pri čemer projekti, ki še potekajo, za novo
predlagane cilje ostajajo enako pomembni kot prej. V tem poročilu je za vsak
del programa EEPO naveden doseženi napredek pri izvajanju projektov in Evropskega
sklada za energijsko učinkovitost. To poročilo je pripravljeno na podlagi poročila,
ki je bilo sprejeto leta 2013[3],
in pokriva izvajanje projektov med oktobrom 2013 in 31. avgustom 2014
ter izplačila med 1. julijem 2013 in 31. avgustom 2014. II. SPLOŠNO IZVAJANJE PROJEKTA Konec leta 2013 je
bilo 30 od 61 projektov v celoti tehnično končanih, upravičencem pa je
bilo dejansko izplačanih 1 499 826 548 EUR. Stopnja plačil ostaja nizka, vendar je, kot je
razvidno iz priloženega delovnega dokumenta služb Komisije, večina projektov končanih,
nosilci projektov pa bodo končni zahtevek za izplačilo predložili do konca letošnjega
leta. To potrjuje težave pri načrtovanju takšnih velikih in zapletenih
projektov. Zapletenost tehnologij, ki se uporabljajo, zlasti za integriranje
električne energije iz vetrnih elektrarn na morju v omrežje ter zajemanje in
shranjevanje CO2, težave javnih organov na vladni in regulativni
ravni pri nudenju ustreznega regulativnega okvira, pomanjkanje podpore javnosti
ter težave, povezane z okoljskimi vprašanji in javnim naročanjem, skupaj
tvorijo dodatne izzive za nosilce projektov. Poleg tega je postopek izdaje
dovoljenj pomenil osnovo za mnoge zamude. Iz nemškega projekta zajemanja in shranjevanja
CO2 je bilo do zdaj izterjanih 42 milijonov EUR
neporabljenih sredstev. Za prekinjene elektroenergetske in plinske infrastrukturne
projekte je bilo razveljavljenih 12 milijonov EUR. To je mogoče delno
pojasniti z dejstvom, da so končni stroški nižji od prvotno ocenjenih stroškov. 1. plinska in elektroenergetska
infrastruktura Infrastrukturni podprogram EEPO podpira 44 projektov
s treh glavnih področij dejavnosti. Projekte izvajajo sistemski operaterji
prenosnih omrežij v posamezni državi članici ali nosilci projekta. Odobrenih je
bilo 2,268 milijarde EUR, od katerih je bilo do aprila 2014
upravičencem izplačanih 897 973 693 milijonov EUR,
tj. 40 %. Plačila so pogojena s trdno zavezo nosilcev projekta, da
projekt izvedejo s sprejetjem končne naložbene odločitve. Projekti pokrivajo tri področja: – projekti za plinsko infrastrukturo in
skladiščenje: infrastrukturo za transport plina in trgovanje z njim v EU je treba
izboljšati z vzpostavitvijo manjkajočih povezav med državami članicami. Nadaljevati
se mora večanje raznolikosti energijskih virov in poti v EU, tudi za
utekočinjeni zemeljski plin (UZP); – projekti za pretok plina v obratni smeri: med plinsko krizo leta 2009
med Rusijo in Ukrajino je večina držav članic v srednji in vzhodni Evropi
ostala brez plina, vendar ne zaradi pomanjkanja plina v Evropi, temveč zato,
ker obstoječa infrastruktura ni bila ustrezno tehnično opremljena in dovolj
zmogljiva, da bi bilo pretok plina mogoče preusmeriti z vzhodno-zahodne smeri
na zahodno-vzhodno smer. Program EEPO je zagotovil podporo za obravnavo te
vrzeli in zdaj infrastruktura v srednji in vzhodni Evropi omogoča pretok plina
v obratni smeri. Najizrazitejši primeri končanih projektov so štirje projekti v
Avstriji, ki vsem sosednjim državam zagotavljajo boljši dostop do avstrijskih
skladišč v Baumgartnu, dva projekta na Slovaškem za zagotavljanje dvosmernega
pretoka plina med Slovaško in Češko ter med Slovaško in Avstrijo ter izboljšanega
dostopa do podzemnih skladišč plina na Slovaškem, trije projekti na Češkem, ki
so povečali prenosne zmogljivosti v smeri severozahod-vzhod, in en projekt na
Madžarskem, ki omogoča varen pretok zemeljskega plina v smeri vzhod-zahod znotraj
Madžarske do Romunije; – projekti elektroenergetske infrastrukture:
vključevanje večjega deleža električne energije iz različnih obnovljivih virov
zahteva velike naložbe v novo infrastrukturo. Hkrati so zaradi slabe
povezanosti s sosednjimi državami in notranjim energijskim trgom številne
države članice še vedno „energetski otoki“. 1.1 doseženi
rezultati Do zdaj je bilo končanih 27 od 44
infrastrukturnih projektov (v primerjavi z 19 končanimi na začetku leta 2013).
Poleg tega je bila za štiri projekte finančna pomoč ustavljena. V sektorju
električne energije je končanih sedem projektov. Preostalih pet projektov dobro
napreduje, za nekatere se pričakuje, da bodo končani letos ali najpozneje do
leta 2015. V plinskem sektorju je končanih 20 projektov, osem jih
napreduje po načrtu, štirje pa so v postopku ustavitve. Večina projektov (12 od
14) za pretok v obratni smeri in povezovalnih projektov v srednji in vzhodni
Evropi je končana. Sredstva iz programa EEPO so pomagala, da se je zagotovilo ustrezno
financiranje projektov in da so začeli delovati brez zamud. Tako sta se
izboljšali varnost in zanesljivost plinskega omrežja, povečali sta se dobava in
raznolikost, prav tako pa so bila odpravljena problematična ozka grla. Izpostaviti je mogoče več primerov. Sredstva
iz programa EEPO so zagotovila in pospešila povečanje zmogljivosti čezmejne izmenjave
plina med Francijo in Belgijo. V Belgiji sta bili zgrajeni novi kompresorski
postaji (Berneau in Winksele), ki že delujeta. Francija je nabavila cevi za
odseke Pitgam–Nedon in Cuvilly–Dierrey–Voisines, tudi gradbena dela že
potekajo. Sredstva iz programa EEPO so pripomogla k
razširitvi in okrepitvi danskega prenosnega sistema, ki preko povezovalne točke
Ellund omogoča večjo dobavo plina Švedski in uvoz plina iz Nemčije. V
prihodnosti lahko ta projekt v okviru možnih poti z Norveške preko Danske
zagotovi dobavo norveškega plina potrošnikom v srednji Evropi in v baltski
regiji. Elektroenergetski povezavi iz leta 2011
med Portugalsko in Španijo v regijah Douro in Algarve sta pomagali pri
priključitvi na obnovljive vire energije. Sredstva iz programa EEPO so občutno
prispevala k posodobitvi in širjenju portugalskega omrežja, posledično pa so se
povečale zmogljivosti čezmejne izmenjave s Španijo. Sredstva iz programa EEPO so bila v podporo
tudi pri namestitvi prve elektroenergetske povezave med Irsko in Veliko
Britanijo. S prispevanjem k povečanju zmogljivosti elektroenergetske povezave
in možnostjo integriranja energije iz vetrnih elektrarn na morju je ta povezava
povečala zanesljivost oskrbe in raznolikost virov energije na Irskem. Cilj treh projektov programa EEPO v baltski regiji je izboljšanje
delovanja notranjega energijskega trga in zagotovitev enakih konkurenčnih
pogojev. Ko bodo končani, bodo ti projekti občutno prispevali k povečanju
zanesljivosti oskrbe, omogočanju trgovanja z električno energijo in zmanjšanju
potreb regije po uvozu. V tem okviru so sredstva iz programa EEPO pospešila
gradnjo podmorske elektroenergetske povezave med Estonijo in Finsko (Estlink2),
ki je začela delovati marca 2014. Estlink2 je pomembna povezava za integracijo
prihodnjega trga z električno energijo med baltskimi državami članicami in
nordijsko energetsko borzo Nord Pool Spot. Poleg tega bo Estlink2 tudi povečala
zanesljivost baltskega elektroenergetskega sistema, obenem pa zmanjšala njegovo
odvisnost od dobave ruske električne energije. Vendar so se kljub napredku štirje projekti v
plinskem sektorju spopadali z velikimi težavami in bodo v letu 2014
ustavljeni. To so projekti Nabucco, Galsi, Poseidon in projekt za pretok v obratni
smeri v Romuniji. Za prve tri projekte se poslovna pogajanja za dobavo
plina niso končala pozitivno. Projekta za pretok v obratni smeri v Romuniji pa
zaradi tehničnih razlogov ni bilo mogoče izvesti.
1.2 PRIDOBLJENE IZKUŠNJE Pri projektih elektroenergetske in plinske
infrastrukture je bil dosežen pomemben napredek. Večina projektov (40 od 44) je
končana ali kaže napredek. Za nekatere projekte so se podaljšali končni roki
izvajanja (glej delovne dokumente služb Komisije). Program EEPO z omogočanjem povezav med
zahodnimi in vzhodnimi deli EU ter povečanjem zanesljivosti oskrbe zadevnih
držav in regij izboljšuje delovanje notranjega trga. Doseženi so bili nekateri pomembni
mejniki: projekti za pretok plina v obratni smeri so v polnem izvajanju in so
preprečili krizo oskrbe s plinom med hladnim obdobjem februarja 2012.
Podprti projekti za oskrbo z električno energijo so močna spodbuda za
vzpostavitev notranjega trga. Projekti elektroenergetskega omrežja bodo
prispevali k integriranju električne energije, proizvedene iz obnovljivih
virov. Po zaslugi odprave ozkih grl in postopnega povezovanja „energetskih
otokov“, kot so tri baltske države, Pirenejski polotok, Irska, Sicilija in
Malta, napreduje dokončanje infrastrukturnega sistema celotne EU za oskrbo z
električno energijo. Predvideno je, da bo večina od 13 projektov,
ki še potekajo, končana v letih 2014 in 2015, le nekaj pa jih bo potekalo
še do leta 2017. Izvajanje programa EEPO je pokazalo, da so
bile pri nekaterih projektih zamude, in sicer predvsem zaradi postopkov izdaje
dovoljenj, regulativnih težav v primeru čezmejnih projektov in pomanjkanja njihovih
možnosti za uspeh na trgu. V tem okviru program EEPO podpira razvoj evropske
politike za energetsko infrastrukturo, ki je glavna prednostna naloga
energetske politike. Smernice za vseevropsko energetsko infrastrukturo[4] zagotavljajo ukrepe za
pravočasen razvoj projektov skupnega interesa v okviru osmih opredeljenih
prednostnih koridorjev. Projekti skupnega interesa so upravičeni zlasti do
ugodnosti iz pospešenih postopkov (največ tri leta in pol), in sicer za
pridobitev dovoljenj in regulativnih spodbud za lažje izvajanje čezmejnih
projektov, upravičeni pa so lahko tudi do sredstev iz instrumenta za
povezovanje Evrope[5]. 2. Projekti
za pridobivanje energije iz vetrnih elektrarn na morju 2.1 Doseženi rezultati Ta podprogram EEPO je sestavljalo devet projektov,
pri čemer je bila podpora v višini 565 milijonov EUR razdeljena med
dve glavni vrsti dejavnosti, in sicer: ·
za obsežne preizkuse, proizvodnjo in uporabo
inovativnih turbin in konstrukcij za temelje na morju (šest projektov) in ·
za razvoj modularnih rešitev za integracijo velikih
količin električne energije iz vetrnih elektrarn v omrežje (trije projekti). Trije od teh projektov so bili končani, en
projekt pa je bil predčasno ustavljen. Za projekte je bilo izplačanih 226 981
500 EUR. 2.2 Doseženi rezultati po sektorjih 2.2.1 Napredek na področju inovativnih turbin in konstrukcij na morju Od zadnjega poročila sta bila uspešno končana
dva dodatna projekta, in sicer Bard I in Borkum West II. Skupaj z že končanim
projektom Thornton Bank so vsi trije navedeni projekti zagotovili, da bo na
voljo dodatnih 925 MW vetrne zmogljivosti, in to prav zaradi financiranja
iz programa EEPO. Še en dodatni projekt, in sicer Nordsee Ost,
napreduje po načrtu, vetrna elektrarna pa naj bi začela delovati do konca leta 2014. Za preostala dva projekta, ki sta vetrna
elektrarna na morju Aberdeen – center za energijo iz vetrnih elektrarn in
Global Tech I, je izvajanje še vedno precej težavno. V Aberdeenu so težave
s pridobivanjem lokacijskih dovoljenj povzročile zamude pri projektu, pri čemer
bo po najboljši oceni končna naložbena odločitev sprejeta v drugem četrtletju
leta 2015 (projekt naj bi bil končan leta 2018). Za projekt Global Tech so
bila dovoljenja pridobljena, vendar je za opaznejši dodatni napredek potreben
soinvestitor. Komisija še naprej pozorno spremlja razmere in bo, če v prihodnjih
12 mesecih ne bo dosežen zadovoljiv napredek, projekta ustavila. 2.2.2 Napredek na področju povezave vetrnih
elektrarn z omrežjem Eden izmed projektov, in sicer vozlišče HVDC,
je bil ustavljen. Preostala dva projekta, in sicer Kriegers Flak in Cobra
Cable, ne bosta končana še več let. Za projekt Kriegers Flak so razvijalci
projekta po javnem razpisu prejeli ponudbe za gradnjo projekta. Vrednost po
ponudbah za nekaj ključnih tehnoloških komponent je močno presegala znesek, predviden
v proračunu. Zato so morali razvijalci projekta znova proučiti projektni načrt,
da bi tako zmanjšali stroške. Ta postopek še poteka in Komisija čaka na predlog
nosilcev projekta glede spremembe projekta in njegovega trajanja. Komisija bo
predlog pregledala in proučila, ali je združljiv s programom EEPO. V primeru
pozitivne odločitve bo pred sprejetjem končne naložbene odločitve v okviru
projekta za nekatere komponente izveden ponovni javni razpis. V zvezi s projektom Cobra Cable je bil od
zadnjega poročila dosežen precejšen napredek. Sporazum o dodelitvi nepovratnih
sredstev je bil spremenjen in ukrep je bil podaljšan do decembra 2017.
Razvijalci projekta bodo v skladu s sklepom o spremembi vložili vloge za
potrebna dovoljenja in razpisali javne razpise, da bi lahko bila končna
naložbena odločitev sprejeta v drugem četrtletju leta 2016. Vod naj bi
začel delovati dve leti pozneje. 3. Zajemanje in shranjevanje CO2 Ta podprogram EEPO je sestavljalo šest
projektov, pri čemer je bila podpora v višini 1 milijarde EUR namenjena
projektom, katerih cilj je bil zaobseči celoten postopek zajemanja, transporta
in skladiščenja CO2. Na dan 30. aprila 2014 je bilo
stanje naslednje: končan je bil en projekt, ki je zagotovil
delujoče pilotne obrate za zajemanje, transport in skladiščenje CO2,
trije projekti so bili predčasno ustavljeni, dva projekta sta še potekala. Za
te projekte je bilo izplačanih 374 871 355 EUR. Napredek pri projektih zajemanja in
shranjevanja CO2 Del projekta Compostilla, krit s finančno
pomočjo iz programa EEPO, je bil končan oktobra 2013 in je prispeval k
uspešni gradnji treh pilotnih obratov za zajemanje, transport in skladiščenje CO2.
Rezultati preizkusov, izvedenih v pilotnih obratih, in drugo pripravljalno delo
so prispevali k izmenjavi znanja v okviru mreže za projekte zajemanja in
shranjevanja CO2[6],
ki je objavila tudi poročilo o projektu. Razvijalec projekta se je naknadno
odločil, da ne bo nadaljeval gradnje predstavitvenega obrata, ki ne bi bila
krita s finančno pomočjo iz programa EEPO. Pilotni obrati bodo še naprej zelo
koristni objekti za preizkušanje in bodo tudi v prihodnje delovali s podporo
španske vlade, svoje storitve pa bodo ponujali tudi na trgu[7]. Preostala dva projekta, in sicer ROAD (na
Nizozemskem) in Don Valley (v Združenem kraljestvu), se še vedno spopadata s
precejšnjimi težavami pri pridobivanju potrebnih finančnih sredstev za gradnjo
in obratovanje. Pri projektu Don Valley je bil v zvezi s
pripravami za gradnjo infrastrukture za transport in skladiščenje CO2
v slanem vodonosniku dosežen precejšen napredek, kljub temu je prihodnost
projekta Don Valley popolnoma odvisna od pridobitve podpore za obratovanje iz
sheme Združenega kraljestva s pogodbo na razliko. Vlada Združenega kraljestva
je avgusta 2014 objavila dokument o določitvi politike, v katerem opisuje
svoje naslednje korake v zvezi z možnimi modeli za zajemanje in shranjevanje CO2,
in sicer za shemo s pogodbo na razliko, primerno za projekte zajemanja in
shranjevanja CO2, kakršen je projekt Don Valley. Da bi dosegla
pozitivno končno naložbeno odločitev, bo Komisija nadaljevala pogajanja v
okviru projekta in z vlado Združenega kraljestva o časovnem okviru in možnostih
projekta. V zvezi s projektom ROAD finančna vrzel, ki je
predvsem posledica nizke cene CO2, pomeni, da bo treba najti dodatna
sredstva. Evropska komisija je vložila veliko truda v to, da bi v iskanje
rešitve vključila zadevne države članice, ki so prepoznale potencial projekta,
zadevne panožne partnerje in Norveško. To je vključevalo tudi predlog, da bi na
začetku vse strani prispevale k projektnemu financiranju, in način, kako bi se
financiranje iz programa Obzorje 2020 lahko uporabilo za pridobivanje
dodatnih finančnih sredstev držav članic za operativno fazo projekta. Rešitev za
sedanjo finančno vrzel pri projektu ROAD je treba najti do 31. decembra 2014,
ko se izteče sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev iz programa EEPO. III. EVROPSKI SKLAD ZA ENERGIJSKO
UČINKOVITOST Evropski sklad za energijsko učinkovitost je bil ustanovljen julija 2011,
in sicer za zagotavljanje podpore za projekte za energijsko učinkovitost, pri
čemer je prispevek EU znašal 146,3 milijona EUR. To vključuje
prispevek za sklad v višini 125 milijonov EUR, ki je do zdaj dosegel
skupno vrednost 265 milijonov EUR[8]
in je podprt z instrumentom za tehnično pomoč, vrednim 20 milijonov EUR,
in z 1,3 milijona EUR za dejavnosti za ozaveščanje. Od vmesnega ocenjevalnega poročila, ki je bilo kot del zadnjega letnega
poročila programa EEPO sprejeto novembra 2013, je bilo odobrenih dodatnih sedem projektov.
V celoti je sklad namenil 219 milijonov EUR za 13 projektov, predvsem
iz sektorja energijske učinkovitosti. Celoten prispevek EU za sklad (125 milijonov EUR) je bil tako
do 31. marca 2014, kot se to zahteva z uredbo[9], uspešno dodeljen za
naložbe v projekte. 1. doseženi rezultati Sklad Sklad je konec leta 2013 namenil svojo
drugo kapitalsko naložbo za obrat za soproizvodnjo toplote in električne
energije iz biomase v Rennesu po vzorcu podobne kapitalske naložbe v Orléansu
(oboje v Franciji). Evropski sklad za energijsko učinkovitost je vzpostavil
tudi svoje prvo partnerstvo s finančno institucijo – zeleni finančni
instrument z romunsko banko „Banca Transilvania“ za zagotavljanje majhnih
posojil javnim organom v Romuniji, skupaj s podporo za tehnično pomoč za
projekte za energijsko učinkovitost. Popoln seznam potrjenih in podpisanih
projektov je priložen temu poročilu. Tehnična pomoč V okviru programa tehnične pomoči (20 milijonov EUR)
je bilo s pomočjo pri njihovem strukturiranju podprtih 20 projektov. V
okviru tega programa bo približno 2,2 milijona EUR ostalo nedodeljenih.
To je mogoče pojasniti z dejstvom, da večina do zdaj financiranih projektov ni
potrebovala tehnične pomoči. Dejansko so bili prvi opredeljeni projekti v
uvajalni fazi sklada na višji stopnji razvoja/zrelosti in so se lahko spopadali
s časovno omejitvijo in cilji okrevanja iz uredbe. Zadnjo tehnično pomoč so v
letu 2013 potrebovali javni organi Ringkøbing-Skjerna (Danska), in sicer
za razvoj projekta v zvezi z biomaso, Rhône-Alpesa (Francija) za pripravo
programa za obnovo stavb za šole, stanovanjskega združenja Ore Valley Housing
Association za razvoj daljinskega sistema ogrevanja in Elcheja (Španija) za
razvoj javne razsvetljave in programa za naknadno opremljanje stavb. Dejavnosti za ozaveščanje Evropski strokovni center za javno-zasebna
partnerstva[10]
je končal kampanjo za ozaveščanje, ki je bila osredotočena na tri vidike:
podpiranje razvoja pogodbenega zagotavljanja prihranka energije v državah
članicah, spodbujanje optimalne uporabe strukturnih in kohezijskih skladov za
energijsko učinkovitost in obnovljive vire energije ter širjenje informacij o
nedavnih spremembah politike in prednostnih nalog večletnega finančnega okvira
za obdobje 2014–2020. V več državah članicah so bile na podlagi priprave
raznih podatkovnih listov in nacionalnih strategij izvedene prilagojene
delavnice in dejavnosti nadaljnjega spremljanja. 2.
Glavne sklepne ugotovitve in obeti Sklad je z dodelitvijo celotnega prispevka EU do konca naložbenega
obdobja, določenega v uredbi, in z zagotavljanjem inovativnih rešitev
financiranja za projekte za energijsko učinkovitost uspešno izpolnil svoj cilj.
Tehnična pomoč se je izkazala za zelo koristno pri podpori javnim organom pri
pripravi njihovih projektov, ki jih bo naknadno financiral sklad. Evropski sklad za energijsko učinkovitost si bo še naprej prizadeval najti
uravnotežen naložbeni pristop in povečati svoj geografski doseg za
zadovoljevanje različnih potreb evropskih lokalnih in regionalnih javnih organov.
Do zdaj je sklad postopoma vzpostavil zanesljivo evidenco dobičkonosnih naložb
(glede na čisti dobiček, dosežen v letu 2013) in bo aktivno iskal dodatne
vodilne vlagatelje za nadaljnje spodbujanje prispevka EU.
IV.
splošne sklepne ugotovitve Program EEPO je
dal dobre rezultate. Zlasti v delih programa v zvezi s povezovalnimi vodi je
bila večina projektov končana. Ti povečujejo zmožnost EU za spopadanje z
morebitno krizo zanesljivosti oskrbe ter obenem prispevajo k ciljem EU na
področju energije in podnebnih sprememb. Uspešen je bil
tudi Evropski sklad za energijsko učinkovitost: ustanovljen je bil komercialni
sklad, ki se bo še naprej razvijal in tako zagotavljal finančne rešitve in ustvarjal
dobiček za kritje upravnih izdatkov, dividend deležnikov in povračila stroškov
vzpostavitve. Najbolj
problematično področje je področje zajemanja in shranjevanja CO2.
Kot je bilo ugotovljeno že v predhodnih poročilih, je to odraz več dejavnikov,
izmed katerih je od začetka programa EEPO najpomembnejši spremenjeni poslovni
model v zvezi s tehnologijo. Komisija si na področju politike še naprej po
najboljših močeh prizadeva za nadaljnji razvoj preostalih dveh projektov, kljub
temu pa bo njun uspeh odvisen od prizadevanj zasebnih vlagateljev in
nacionalnih vlad. Na splošno je
bila izvedba programa zaradi razlogov, na katere Komisija ni imela neposrednega
vpliva, na nekaterih področjih počasnejša od pričakovanj. K zamudam so
prispevale težave v zvezi z dovoljenji (na primer v Aberdeenu), težave s
stroški inovativnih tehnologij (na primer za Kriegers Flak), regulativne
novosti na nacionalni ravni (na primer za Cobra Cable) in pridobivanje financiranja. Kljub temu je,
ne glede na te zamude, vrednost obsežne infrastrukture, inovativnih tehnologij
in inovativnega financiranja EU pri doseganju zanesljivosti oskrbe v EU,
notranjega trga in ciljev na področju podnebnih sprememb še vedno visoka. To
sta poudarila tudi Svet in Evropski parlament, ko sta povečala sredstva EU za
energetsko infrastrukturo in inovacije v okviru instrumenta za povezovanje
Evrope, programa Obzorje 2020 in strukturnih skladov v okviru novega
finančnega okvira. Z dokončanjem preostalih projektov programa EEPO in s
pridobljenimi dragocenimi izkušnjami, na čemer se lahko gradi, bodo ti programi
ob sočasnem izvajanju še dopolnjeni. [1] COM(2014) 330 final. [2] V Evropski strategiji za energetsko varnost je
predlagano, da se ta cilj do leta 2030 poveča na 15 %. [3] COM(2013) 791 final. [4] Uredba (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in
Sveta z dne 17. aprila 2013 o smernicah za vseevropsko energetsko
infrastrukturo, UL L 115, 25.4.2013, str. 39. [5] Uredba (EU) št. 1316/2013 Evropskega parlamenta
in Sveta z dne 11. decembra 2013 o vzpostavitvi instrumenta za
povezovanje Evrope, UL L 348, 20.12.2013, str. 129. [6] http://ccsnetwork.eu/. [7] http://www.ciuden.es/index.php/en/tecnologias/instalaciones. [8] Dodatno so vlagali: Evropska investicijska
banka, 75 milijonov EUR, Cassa Depositi e Prestiti SpA (CDP),
60 milijonov EUR, in naložbeni upravitelj Deutsche Bank (DB),
5 milijonov EUR. [9] Uredba (EU) št. 1233/2010 Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o spremembah Uredbe (ES)
št. 663/2009 o vzpostavitvi programa za podporo oživitvi gospodarstva z
dodelitvijo finančne pomoči Skupnosti energetskim projektom, UL L 346,
30.12.2010, str. 5. [10] Evropski strokovni center za javno-zasebna partnerstva je
rezultat skupne pobude EIB, Evropske komisije, držav članic EU in držav
kandidatk. Center pomaga krepiti zmogljivosti svojih članov iz javnega sektorja
za vključevanje v transakcije javno-zasebnih partnerstev (http://www.eib.org/epec/). PRILOGA 1 Izplačila
iz Evropskega energetskega programa za oživitev Skupni znesek izplačil za projekte EEPO (v EUR) od 31. avgusta 2014 Postavka || Leto || Skupaj Povezovalni vodi || 2010 || 360 855 255,05 || 2011 || 224 168 978,21 2012 || 129 803 680,81 2013 || 126 931 210,31 2014 || 56 214 568,83 Skupaj |||| 897 973 693,21 Zajemanje in shranjevanje CO2 || 2010 || 193 746 614,74 2011 || 192 003 911,76 2012 || –5 616 118,92 2013 || 26 844 338,79 2014 || –32 107 391,30 Skupaj |||| 374 871 355,07 VETRNE ELEKTRARNE NA MORJU || 2010 || 146 307 027,84 || 2011 || 41 300 324,67 2012 || 15 624 303,94 2013 || 11 990 156,27 2014 || 11 759 687,45 Skupaj |||| 226 981 500,17 Evropski sklad za energijsko učinkovitost |||| || 2011 || 30 000 000,00 || 2012 || 934 251,15 2013 || 24 892 026,95 2014 || 32 333 453,99 Skupaj || || 88 159 732,09 Vse skupaj || 2010 || 700 908 897,63 2011 || 487 473 214,64 || 2012 || 140 746 116,98 2013 || 190 657 732,32 2014 || 68 200 318,97 Skupaj || || 1 587 986 280,54 Od izplačil so bili odšteti nalogi za izterjavo.