This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0716
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT Firearms and the internal security of the EU: protecting citizens and disrupting illegal trafficking
SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU Strelno orožje in notranja varnost EU: zaščita državljanov in preprečevanje nezakonite trgovine
SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU Strelno orožje in notranja varnost EU: zaščita državljanov in preprečevanje nezakonite trgovine
/* COM/2013/0716 final */
SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU Strelno orožje in notranja varnost EU: zaščita državljanov in preprečevanje nezakonite trgovine /* COM/2013/0716 final */
KAZALO SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU
PARLAMENTU Strelno orožje in notranja varnost EU: zaščita državljanov in preprečevanje
nezakonite trgovine 1........... Uvod.............................................................................................................................. 3 2........... Potreba po ukrepanju na ravni EU.................................................................................. 6 3........... Prednostna naloga 1: zaščita zakonitega trga.................................................................... 9 3.1........ Naloga 1: pojasniti, katero strelno orožje je prepovedano in za
katero je treba imeti dovoljenje 10 3.2........ Naloga 2: vzpostaviti standard EU za označevanje......................................................... 11 3.3........ Naloga 3: poenostaviti predpise o izdaji dovoljenj za strelno
orožje................................ 11 4........... Prednostna naloga 2: od dovoljenega k nedovoljenemu: omejevanje
možnosti preusmerjanja strelnega orožja v roke storilcev kaznivih dejanj........................................................................................ 12 4.1........ Naloga 1: okrepiti nadzor nad prodajo in nezakonito proizvodnjo
strelnega orožja.......... 13 4.2........ Naloga 2: preprečiti kraje in izgube............................................................................... 13 4.3........ Naloga 3: izboljšati zunanje ukrepe in procese širitve za
zmanjšanje grožnje preusmerjanja iz tretjih držav 13 4.4........ Naloga 4: podpreti uničenje kot prednostni način odstranjevanja
presežnega strelnega orožja 14 5........... Prednostna naloga 3: povečanje pritiska na nezakonite trge............................................ 15 5.1........ Naloga 1: smernice za uradnike organov kazenskega pregona........................................ 15 5.2........ Naloga 2: čezmejno sodelovanje za zaustavitev nezakonitega
posedovanja in prometa strelnega orožja 15 5.3........ Naloga 3: vzpostaviti sodelovanje za spremljanje strelnega orožja,
ki ga uporabljajo storilci kaznivih dejanj 16 5.4........ Naloga 4: okrepiti odvračilne ukrepe proti zlorabi strelnega
orožja................................. 16 6........... Prednostna naloga 4: oblikovanje boljše slike o obveščevalni
dejavnosti......................... 17 6.1........ Naloga 1: zbrati natančnejše in izčrpnejše podatke o kaznivih
dejanjih, povezanih s strelnim orožjem, v EU in po svetu............................................................................................................................ 17 6.2........ Naloga 2: osredotočiti se na usposabljanje na področju kazenskega
pregona, kjer je to najpotrebnejše 18 7........... Zaključek..................................................................................................................... 18 PRILOGA 1: Prednostne naloge in naloge................................................................................... 20 PRILOGA 2: Statistični podatki.................................................................................................. 21 SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU
PARLAMENTU Strelno orožje in notranja varnost EU:
zaščita državljanov in preprečevanje nezakonite trgovine 1. Uvod Strelno orožje se lahko zakonito in odgovorno
uporablja za civilne namene, proizvodnja, prodaja in nakup strelnega orožja pa
so del notranjega trga EU[1].
V napačnih rokah pa ima strelno orožje lahko pogubne posledice za državljane in
skupnosti. V EU je še vedno preveč žrtev nasilja, povezanega z orožjem[2]. V prvem desetletju
21. stoletja je bilo v 28 državah članicah EU več kot 10 000 žrtev
umorov ali ubojev s strelnim orožjem[3],
vsako leto pa s strelnim orožjem stori samomor še 4 000 ljudi[4]. V povprečju se v EU zgodi 0,24 umora
in 0,9 samomora s strelnim orožjem na 100 000 prebivalcev na
leto[5]. Obstoj nevarnega in pogosto
nezakonito posedovanega strelnega orožja, zlasti na socialno ogroženih mestnih
območjih, lahko med državljani vzbudi občutek pomanjkanja varnosti. Strelci, odgovorni za strahotne strelske
napade v zadnjih letih v šolah v krajih Tuusula (2007), Kauhajoki (2008),
Cumbria (2010) in Alphen aan den Rijn (2011), so bili duševno neuravnovešeni odrasli,
ki pa so kljub temu imeli dovoljenje za posedovanje strelnega orožja. V
Winnendenu (2009) je najstnik uporabil pištolo, ki sta jo njegova starša hranila
na nezavarovanem mestu v svoji spalnici. V napadih v Liègeu leta 2011 je
strelec uporabil obsežno osebno zalogo orožja, vključno z vojaškim orožjem in
zbirateljskimi primerki, ki jih je kupil in predelal. Samo ti incidenti so
zahtevali življenje 61 ljudi, med katerimi je bilo 19 otrok[6]. Nezakonito posedovano strelno orožje se pogosto
uporablja tudi za prisilo in ustrahovanje žrtev organiziranega kriminala.
Nezakonit uvoz in prodaja takšnega orožja ter njegova proizvodnja predstavljajo
donosen posel za približno 3 600 skupin organiziranega kriminala
v EU[7].
Teroristi in skrajneži uporabljajo strelno orožje, da bi vlivali strah in
ubijali: v napadih v Toulousu in Montaubanu je leta 2012 umrlo sedem
ljudi, leta 2011 pa sta dva človeka umrla v incidentu na frankfurtskem
letališču[8]. Ocenjuje se, da je v EU 80 milijonov kosov
nezakonito posedovanega civilnega strelnega orožja. Čeprav natančni statistični
podatki niso na voljo, številni kosi strelnega orožja pridejo v nezakonit obtok
zaradi kraje ali preusmerjanja iz njihovega zakonitega življenjskega cikla, zaradi
nezakonitega uvoza iz tretjih držav in predelave drugih predmetov v strelno
orožje. Skoraj pol milijona kosov strelnega orožja, ki so se izgubili ali so
bili ukradeni v EU, še vedno ni evidentiranih, po podatkih schengenskega
informacijskega sistema pa največji del tega orožja predstavlja civilno strelno
orožje[9].
Organi v eni od držav članic, tj. Franciji, poročajo o 40-odstotnem
povečanju števila zasegov ukradenega civilnega in vojaškega orožja v obdobju od
leta 2010 do leta 2011[10].
V EU so z Zahodnega Balkana in nekdanjih držav sovjetskega bloka[11] od sredine 90. let prejšnjega
stoletja prišle velike količine nevarnega vojaškega orožja, ki se je pogosto
preprodajalo v majhnih količinah in skrivalo v vozilih, kot so avtobusi za prevoze
na dolge razdalje, da bi ostalo neodkrito[12].
Zadnji nemiri v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu prinašajo tveganje, da
bodo presežne količine vojaškega orožja in ukradeno vojaško orožje po podobnih
poteh prišli na evropske nezakonite trge. Strelno orožje in njegovi sestavni
deli se prav tako v čedalje večjem obsegu prodajajo prek spleta in na podlagi
naročila dobavljajo po pošti ali z ekspresno dostavo. Organi kazenskega pregona
v EU so zaskrbljeni, da se strelno orožje, ki je onesposobljeno,
nezakonito ponovno usposoblja in prodaja za kazniva dejanja, da se predmeti,
kot so plašilne pištole, zračno orožje in pištole s slepimi naboji, predelujejo
v nezakonito smrtonosno strelno orožje in da bodo storilci kaznivih dejanj prav
kmalu lahko izrabljali tehnologijo tridimenzionalnega tiskanja za sestavljanje
orožja na domu ali za proizvodnjo sestavnih delov, ki se bodo uporabljali za
ponovno usposobitev strelnega orožja. Pregled nekaterih poti trgovine z
orožjem, o katerih poročajo strokovnjaki za strelno orožje v državah članicah,
je prikazan spodaj. Poti nedovoljene
trgovine s strelnim orožjem iz poročila evropske strokovne skupine za strelno
orožje[13] Zloraba strelnega orožja[14], bodisi zakonito posedovanega
civilnega orožja bodisi civilnega ali vojaškega orožja, ki je bilo nezakonito
proizvedeno ali pridobljeno, je resna grožnja tako notranji kot zunanji varnosti
EU[15]. To sporočilo vsebuje predlog
celostne politike za obravnavanje te grožnje s pomočjo zakonodaje, operativnih
ukrepov, usposabljanja in sredstev EU. Na podlagi ukrepov, ki so že bili
sprejeti na mednarodni ravni, ravni EU in nacionalni ravni, se osredotoča na
štiri prednostne naloge (glej Prilogo 1, kjer so navedeni vsi predlagani
ukrepi): (1)
zaščita zakonitega trga s civilnim strelnim
orožjem z novimi standardi EU, ki določajo,
katere vrste strelnega orožja se smejo prodajati za civilno uporabo, kako bi
bilo treba označevati strelno orožje ter katero dovoljenje izdati osebam, ki
želijo strelno orožje posedovati in ga uporabljati; (2)
omejevanje možnosti preusmerjanja strelnega
orožja v roke storilcev kaznivih dejanj z
oblikovanjem učinkovitih standardov o varnem shranjevanju civilnega strelnega
orožja in o tem, kako onesposobiti civilno in vojaško orožje, ter z večjimi
prizadevanji za omejevanje nedovoljene trgovine s strelnim orožjem (bodisi
civilnim bodisi vojaškim) iz držav zunaj EU; (3)
povečanje pritiska na nezakonite trge z boljšim čezmejnim sodelovanjem med organi policije, carine in mejne
kontrole ter ocenjevanjem potrebe po skupnih pravilih EU, ki določajo, katere
kršitve, povezane s strelnim orožjem, bi bilo treba kazensko preganjati in kako
hude kazenske sankcije morajo uvesti države članice; (4)
zagotavljanje boljših obveščevalnih podatkov
z zbiranjem in izmenjavo več informacij o kaznivih
dejanjih s strelnim orožjem ter ciljno usmerjenim usposabljanjem uradnikov
organov kazenskega pregona. Te prednostne naloge temeljijo na razpravah z
organi kazenskega pregona in mnenjih žrtev strelskih napadov, nevladnih
organizacij, pooblaščenih proizvajalcev in prodajalcev ter uporabnikov, poleg
tega pa tudi na odgovorih z javnega posvetovanja, ki ga je Komisija opravila v
obdobju od marca do junija leta 2013[16].
To sporočilo je odgovor na poziv Evropskega
parlamenta k učinkovitejšemu ukrepanju za določitev in obravnavanje ranljivih
točk v življenjskem ciklu strelnega orožja, zaščito zakonite proizvodnje,
prodaje in posedovanja strelnega orožja, prekinitev nezakonitih dobavnih verig
in odvračanje od nedovoljene uporabe[17].
Poročilo dopolnjuje ukrepe EU na drugih ključnih varnostnih področjih, vključno
z bojem proti organiziranemu kriminalu in terorizmu, ter strategijo EU iz leta
2005 za boj proti nedovoljenemu kopičenju in trgovini z osebnim in lahkim
orožjem ter pripadajočim strelivom[18]. Komisija bo opravila nadaljnjo temeljito
analizo, da bi lahko bolje razumela težave, ki so opisane v tem sporočilu, in
vzroke zanje. Posvetovala se bo z zainteresiranimi stranmi, vključno z
Evropskim parlamentom, državami članicami, zakonitimi proizvajalci in zvezami
uporabnikov civilnega strelnega orožja, da bi leta 2015 predstavila nove
sorazmerne predloge, ki bodo po potrebi tudi predlogi zakonodajnih aktov,
pripravljeni na podlagi ocene učinka[19].
2. Potreba
po ukrepanju na ravni EU EU je v zadnjem desetletju sprejela številne
ukrepe, da bi obravnavala varnostno grožnjo, ki jo strelno orožje predstavlja
notranji varnosti EU. Letos je EU (v okviru svojih pristojnosti) podpisala
Protokol ZN o strelnem orožju[20],
s katerim se bo povečal nadzor nad prenosom revolverjev, pištol in drugih vrst osebnega
orožja iz EU in znotraj nje. Na svetovni ravni se pričakuje, da se bo nedavno
sprejeta Pogodba o trgovini z orožjem[21]
izkazala kot mejnik v nadzoru nad trgovino z orožjem. Pogodba zavezuje države pogodbenice,
da preverjajo ves izvoz zaradi izkoreninjenja nedovoljene trgovine z orožjem in
s tem prispevajo k miru in stabilnosti ter preprečijo resne kršitve
mednarodnega humanitarnega prava ali mednarodnega prava človekovih pravic. Ti mednarodni sporazumi kljub svojemu
bistvenemu pomenu predstavljajo prvi korak k popolnoma učinkovitem odzivu. EU si
zato prizadeva za usklajen pristop k urejanju zakonitega prometa s civilnim
(tj. nevojaškim) strelnim orožjem na notranjem trgu, preprečevanju nedovoljenega
prometa s civilnim strelnim orožjem in njegove uporabe ter standardom za prenos
in posredovanje konvencionalnega vojaškega orožja. V zakonodajnem smislu direktiva o strelnem
orožju (Direktiva Sveta 91/477/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/51/ES)
določa pravila o nabavi in posedovanju nevojaškega orožja ter uvaja „evropsko
dovoljenje za strelno orožje“ za lovce, športne strelce, zbiratelje in trgovce,
s katerim lahko potujejo znotraj EU. EU z Uredbo št. 258/2012 (v nadaljnjem
besedilu: uredba o strelnem orožju) določa, da morajo biti dovoljenja za izvoz
nevojaškega strelnega orožja v države zunaj EU skladna s Protokolom ZN o
strelnem orožju. Od leta 1998 je EU v okviru skupne zunanje in varnostne
politike uporabljala Kodeks ravnanja glede izvoza orožja, ki ga je
leta 2008 nadomestilo skupno stališče, vključno s skupnim seznamom
vojaškega orožja in minimalnimi standardi, ki so usmerjali nacionalne politike
na področju izdaje dovoljenj[22].
Cilj Direktive 2009/43/ES je poenostaviti postopke za izdajo dovoljenj za
prenos takšnega orožja znotraj EU[23].
Sprejeti so tudi minimalni standardi o posredovanju konvencionalnega orožja
tretjim državam, ki poteka na ozemlju države članice[24]. EU je kot carinska unija v zadnjih letih
oblikovala skupen okvir, ki vsebuje merila tveganja in sisteme IT za
obvladovanje tveganj pri pretoku blaga prek zunanje meje EU v okviru dobavne
verige. Komisija je pred kratkim poudarila izzive pri obvladovanju tveganja, s
katerimi se spopadajo carinski organi EU, in podala več predlogov za
izboljšanje carinskih zmogljivosti, med drugim boljšo uporabo informacij, virov
podatkov in drugih orodij ter postopkov za določitev tveganj in analizo tržnega
gibanja blaga v dobavni verigi[25]. Na operativni ravni je EU ustanovila evropsko
strokovno skupino za strelno orožje, da bi spodbudila izmenjavo informacij in
sodelovanje[26],
leta 2010 pa je sprejela akcijski načrt za lažje spremljanje strelnega
orožja in sodelovanje v boju proti nedovoljeni trgovini z njim[27]. Države članice in Komisija so
na podlagi ocene ogroženosti zaradi hudih in organiziranih oblik kriminalitete,
ki jo je Europol pripravil leta 2013, preprečevanje nedovoljene
proizvodnje in trgovine s strelnim orožjem opredelile kot eno od devetih
prednostnih nalog organov kazenskega pregona v EU v obdobju 2014–2017[28]. V smislu zunanjega ukrepanja je EU
leta 2005 sprejela strategijo za boj proti nedovoljenemu kopičenju in
trgovini z osebnim in lahkim orožjem ter pripadajočim strelivom. Strategija
določa tri načela, ki podpirajo ukrepe EU na področju osebnega in lahkega orožja,
tj. preprečevanje, sodelovanje s partnerji in podporo večstranskosti. To
je dopolnilo in prispevek k izvajanju akcijskega programa ZN o nedovoljeni
trgovini z osebnim in lahkim orožjem ter mednarodnega instrumenta za izsleditev[29] z združevanjem vseh instrumentov
in politik, ki jih ima EU na razpolago pri reševanju vseh vidikov problematike
strelnega orožja. V obdobju 2011–2013 je bilo iz različnih proračunskih
postavk EU razporejenih skupaj približno 21 milijonov EUR za podporo
razoroževanju, demobilizaciji in ponovnemu vključevanju ter za boj proti
nedovoljeni trgovini s strelnim orožjem ter osebnim in lahkim orožjem po vsem
svetu. EU na primer podpira dejavnosti fizične zaščite in upravljanja zalog v
Libiji in širši regiji[30],
Center jugovzhodne in vzhodne Evrope za nadzor osebnega in lahkega orožja,
regionalne centre za nadzor strelnega orožja v Srednji Ameriki (CASAC) in
Afriki (RECSA), sekretariat OVSE, Urad Združenih narodov za razorožitev, več
organizacij civilne družbe[31]
in Interpolov sistem za spremljanje strelnega orožja (glej spodaj). Komisija je
skupaj z Evropsko službo za zunanje delovanje pripravila predlog[32] instrumenta za stabilnost za
obdobje 2014–2020, v okviru katerega bi se lahko dodatna denarna sredstva
za reševanje vprašanja trgovine s strelnim orožjem usmerila v partnerske države
ob dodatni pomoči organov kazenskega pregona držav članic. Države kandidatke za
pristop k EU pa morajo uskladiti nacionalno zakonodajo z veljavnimi pravnimi
akti[33]
v zvezi z izvozom, posredovanjem, nabavo, posedovanjem in trgovino z orožjem. Kot kažejo zgoraj navedeni primeri in
statistični podatki, pa je potrebnih še več ukrepov. Po mnenju strokovnjakov za
strelno orožje storilci kaznivih dejanj izkoriščajo razlike v nacionalnih
zakonodajah držav članic o strelnem orožju, s čimer se povečuje tveganje
nedovoljenega čezmejnega prometa[34].
Zato je treba nacionalne zakonodaje držav članic o strelnem orožju uskladiti.
Pomanjkanje dobrih vseevropskih statističnih in obveščevalnih podatkov ovira
učinkovito politiko in operativne odzive ter prispeva k razvrednotenju
strelnega orožja glede na druge hude oblike kaznivih dejanj kljub priznanju, da
je strelno orožje eden ključnih dejavnikov pri izvajanju kaznivih dejanj, kot
je trgovina s prepovedanimi drogami. Zadnje skupne carinske operacije,
osredotočene na strelno orožje, so potekale leta 2006[35], ko zaradi pomanjkanja
preiskovalnih sledi in nenatančnega poznavanja poti trgovine s strelnim orožjem
ni bilo mogoče opraviti nobenih zasegov. Ukrepi na ravni EU lahko pomagajo oblikovati
navedeno podlago obveščevalnih in statističnih podatkov, da bi se odpravile
vrzeli v poznavanju trgovine s strelnim orožjem in zagotovile informacije za
dialog med državami članicami o dobrih praksah. EU mora tudi proučiti, kaj je mogoče storiti
za neposrednejše preprečevanje nedovoljene trgovine s strelnim orožjem.
Življenjski cikel orožja se začne z njegovo proizvodnjo in konča z njegovim
uničenjem. Na vsaki vmesni stopnji, kot so prodaja, posedovanje, trgovanje,
skladiščenje in onesposobitev, je orožje izpostavljeno preusmerjanju v roke storilcev
kaznivih dejanj. Učinkovitejše ukrepanje, usmerjeno v najšibkejše točke
življenjskega cikla strelnega orožja od proizvodnje do uničenja, bi olajšalo
zakonito trgovino na notranjem trgu ter sodelovanje organov kazenskega pregona
pri odkrivanju in uničenju skupin organiziranega kriminala, kar je prednostna
naloga notranje varnostne strategije EU ter „političnega cikla“ za boj proti
hudim in organiziranim oblikam kriminalitete[36]. 3. Prednostna
naloga 1: Zaščita zakonitega trga s civilnim
strelnim orožjem Dosledni nadzor strelnega orožja na notranjem
trgu zagotavlja pravno varnost zakonitim proizvajalcem in lastnikom strelnega
orožja ter olajšuje čezmejno sodelovanje policije pri oviranju dejavnosti
kriminalitete. Še vedno pa obstajajo precejšnja razhajanja pri nacionalni
uporabi predpisov o izdaji dovoljenj za strelno orožje, postopkih za jasno
prepoznavne oznake ter izdaji dovoljenj za trgovanje z orožjem in njegovo posedovanje.
3.1. Naloga 1:
pojasniti, katero strelno orožje je prepovedano in za katero je treba imeti
dovoljenje Direktiva o strelnem orožju potrjuje, da so
nekatere vrste strelnega orožja, na primer avtomatsko orožje (razred A),
tako nevarne in je njihova zakonita civilna korist tako zanemarljiva, da ne bi
smele biti dovoljene za civilno uporabo[37].
EU določa, da lahko druge vrste orožja (razred B), kot so polavtomatske in
enostrelne puške, ki veljajo za manj nevarne, uporabljajo športni strelci in
lovci na podlagi dovoljenja. Za druge vrste strelnega orožja nizkega tveganja
(razred C), kot je enostrelno dolgocevno strelno orožje z eno ali več risanimi
cevmi, veljajo manj stroge zahteve, kot so podaja izjave pred pristojnim organom
o tem, kje je orožje shranjeno. Nobenih zahtev (razred D) pa ni določenih
na primer za enostrelno dolgocevno strelno orožje z gladkimi cevmi. To so
minimalne zahteve, države članice pa se lahko odločijo za uporabo strožjih
standardov. Komisija je na podlagi zadnje ocene obsega
poenostavitve teh pravil[38]
(v kateri ni predlagala zmanjšanja števila razredov) začela z obravnavo tega
vprašanja v širšem okviru, vključno z možnostjo zmanjšanja obsega nedovoljene
trgovine med državami članicami, ki uporabljajo različne predpise, in
omogočanja lažjega čezmejnega sodelovanja med organi kazenskega pregona. Kot naslednji ukrep bo Komisija na tehnični
ravni ob upoštevanju varnostnih tveganj presojala koristnost določenih vrst
strelnega orožja, ki so trenutno dovoljene za civilno uporabo (kot je na primer
polavtomatsko orožje), in proučila, ali bi bilo primerneje dodatno omejiti
dostop do tega orožja. Dodaten ukrep Komisije bo tudi ocenitev potrebe
po razširitvi trenutnega področja uporabe direktive o strelnem orožju in po
tem, da se na podlagi izkušenj držav članic obravnava potreba po ureditvi
prodaje in posedovanja predmetov, kot so zračne puške, replike, starinsko
orožje in onesposobljeno orožje, ki bi jih bilo mogoče predelati ali
uporabljati kot strelno orožje[39].
Vzporedno s tem bo Komisija predlagala skupne smernice o standardih za onesposobitev
orožja, ki zagotavljajo popolno neuporabnost onesposobljenega strelnega orožja.
Ker strelno orožje lahko povzroči škodo samo s
strelivom, bo Komisija proučila načine, na katere bi se storilcem kaznivih
dejanj preprečila pridobivanje in zloraba streliva, na primer z označevanjem in
uvedbo omejitev glede največje velikosti skladišč streliva za zakonito civilno
orožje. Komisija bo tudi proučila načine za
zagotavljanje večje pravne varnosti gospodarskim subjektom in organom kazenskega
pregona, tako da bo v okviru prava EU opredelila in pojasnila različne tehnične
pojme, povezane s strelnim orožjem, ki so opredeljeni v obstoječem glosarju
evropske strokovne skupine za strelno orožje (na primer v zvezi s sistemi za
onesposabljanje in označevanje). 3.2. Naloga 2:
vzpostaviti standard EU za označevanje Strelno orožje, dano na trg EU, ima različne
oznake, ki vsebujejo simbole in/ali številke, vtisnjene ali vgravirane na kraju
proizvodnje, uvoza ali prodaje[40].
Namen oznak je predvsem zagotoviti skladnost izdelka z veljavnimi zahtevami
glede kakovosti in varnosti ter omogočiti prepoznavo strelnega orožja in njegovo
spremljanje v primeru izgube, kraje, zlorabe ali nezakonitega prenosa. Direktiva o strelnem orožju vsebuje osnovne
določbe za omogočanje prepoznavanja in spremljanja. Od držav članic se zahteva,
da zagotovijo označevanje vseh temeljnih sestavnih delov strelnega orožja in da
lahko opredelijo postopke označevanja na nacionalni ravni, vključno z vprašanji
kakovosti in varnosti. Pri zahtevah v zvezi z nedovoljenim orožjem in
označevanjem so bile prepoznane številne težave. Oznake se lahko izbrišejo ali
spreminjajo. Obstajajo tudi dokazi, da je onesposobljeno strelno orožje mogoče
sestaviti z neoznačenimi deli, ki jih je nato težko ali nemogoče spremljati.
Organi kazenskega pregona poročajo, da obstaja večja verjetnost, da bodo
preiskovalci krajev zločina odkrili uporabljeno strelivo in naboje, ki so na
splošno neoznačeni, kot pa samo orožje. Komisija bo zato v posvetovanju z industrijo
in Stalno mednarodno komisijo za preizkušanje strelnega orožja (t. i.
C.I.P.)[41]
proučila izvedljivost standarda označevanja EU za vse vrste orožja, vključno s
civilnimi in vojaškimi, temeljne sestavne dele, strelivo in embalaže za
strelivo, da bi se zmanjšalo tveganje ponarejanja oznak. Njen cilj bo ta, da z mednarodnimi partnerji
razvije svetovni standard označevanja, ki izhaja iz mednarodnega instrumenta za
izsleditev, ki so ga decembra 2005 sprejele vse države članice ZN[42]. 3.3. Naloga 3:
poenostaviti pravila o izdaji dovoljenj za strelno orožje V interesu varnosti državljanov in neoviranega
delovanja notranjega trga je, da se oblikuje dosleden pristop k izdaji
dovoljenj za trgovce s strelnim orožjem[43]
ter posrednike in lastnike orožja po vsej EU. Direktiva o strelnem orožju
obravnava neopredeljene pojme „licence“ (licences) in „dovoljenje“
(authorisation) (za strelno orožje razreda B), „dovoljenja“ (permits) (za
razreda C in D) in potrebo po „prijavi“ (declaration) (razred C) ali
„registraciji“ (registration) (v zvezi s posredniki). Storilci kaznivih dejanj
lahko iščejo načine za nabavo strelnega orožja, kadar nacionalni postopki
veljajo za najprožnejše. Komisija bo proučila možnost obravnave možnih
vrzeli v opredelitvah pojmov. V tesnem sodelovanju z evropskimi združenji proizvajalcev
in lastnikov orožja bo tudi ocenila koristi zahteve po zdravstvenih pregledih in
preverjanju kazenske evidence kot pogoja za zakonit nakup in posedovanje katere
koli vrste strelnega orožja ter časovno omejenih dovoljenj, ki jih je treba
podaljševati, kar je že praksa v mnogih državah članicah, ki se izvaja na
podoben način kot pri vozniških dovoljenjih. Koristno bi lahko bilo tudi
sprejeti splošnejše standarde EU o legitimnih namenih posesti ali uporabe
strelnega orožja in o tem, kdaj bi bilo treba zavrniti izdajo dovoljenja. Medtem ko direktiva o strelnem orožju že
določa pravila o registraciji in izdaji dovoljenj za lastnike in trgovce,
registracija posrednikov poteka na nacionalni ravni, predhodno dovoljenje za posredniške
transakcije pa se zahteva samo za transakcije med tretjimi državami. Na ta
način lahko nezakonite dejavnosti sežejo tudi do držav članic, kjer so predpisi
manj strogi[44].
Nedovoljeno posredovanje, ki je izredno donosno in po svetu redko urejeno, je
potencialni ključni dejavnik pri trgovini z orožjem v EU[45]: v eni državi članici
(Združeno kraljestvo) je bilo od leta 2007 opravljenih že 15 uspešnih postopkov
kazenskega pregona zaradi nedovoljenega posredovanja orožja[46]. Komisija bo zato proučila
potrebo po obvezni registraciji in preverjanju posrednikov. Direktiva o strelnem orožju od trgovcev
zahteva, da policiji prijavijo vsako izgubo ali krajo strelnega orožja,
njegovih sestavnih delov ali streliva ter da vodijo posodobljeno evidenco o
vrstah, količinah, izvoru in lokaciji strelnega orožja. Za lažje nadaljnje spremljanje
izgubljenega, ukradenega ali zlorabljenega strelnega orožja bo Komisija proučila,
ali bi bilo treba podobno zahtevo uporabiti za vsakogar, ki zaprosi za
dovoljenje za prodajo ali nakup strelnega orožja oziroma za njegovo dajanje na
razpolago drugim. 4. Prednostna
naloga 2: od dovoljenega k nedovoljenemu: omejevanje možnosti
preusmerjanja strelnega orožja v roke storilcev kaznivih dejanj Storilci kaznivih dejanj bodo iskali načine,
da bi omajali celo najstrožji nadzor na zakonitem trgu, nedavne ocene tveganja
(glej zemljevid v oddelku 1) pa so opozorile na tok nedovoljenega orožja z
območij spopadov v sosedskih državah Evrope in možno zlorabo sejmov orožja,
spletne prodaje in tehnologije tridimenzionalnega tiskanja orožja. EU mora
znati opredeliti možne šibke točke na trgu, kjer se strelno orožje proizvaja za
namene kaznivih dejanj ali kjer se strelno orožje, proizvedeno za civilno ali
vojaško uporabo, preusmerja na nezakonite trge na kraju prodaje, uporabe ali onesposobljenja.
Te šibke točke, ki se bodo upoštevale v ocenjevalnem poročilu o direktivi o
strelnem orožju, napovedanem za leto 2015, bi bilo treba obravnavati v
okviru pravilnega izvajanja in po potrebi dopolnjevanja direktive o strelnem
orožju, v okviru izgradnje zmogljivosti in projektov pomoči v tretjih državah
na področjih, kot so uničenje presežnih zalog, upravljanje in varnost zalog,
ter z odgovornim nadzorom prenosov. 4.1. Naloga 1:
okrepiti nadzor nad prodajo in nezakonito proizvodnjo strelnega orožja Sejmi orožja se pogosto organizirajo v
številnih državah članicah EU in sosednjih državah ter predstavljajo priložnost
za nabavo onesposobljenega, vadbenega, imitacijskega in starinskega strelnega
orožja, vključno s cevnim orožjem, ki ni starinsko in je v nekaterih državah
članicah prepovedano. Komisija bo zagotovila izvrševanje standardov EU o
prenosih orožja in sodelovala z državami članicami, da bi razvila smernice o
načinih omejevanja preusmerjanja nedovoljenega strelnega orožja na sejmih
orožja, v primeru kršitve teh standardov pa bo začela postopke za ugotavljanje
kršitev. Elektronsko poslovanje se hitro širi, nekatere
države članice pa so izpostavile težave pri izvajanju učinkovitih ukrepov
kazenskega pregona pri spletni prodaji orožja. Europol bi moral v okviru svoje
širše ocene tveganja proučiti naravo in razširjenost tega spletnega trga,
vključno z izzivi, ki jih predstavlja možnost tridimenzionalnega tiskanja
orožja in streliva. V skladu z akcijskim načrtom Sveta iz leta 2010
bo Europol pripravil priročnik za boj proti nedovoljeni spletni trgovini s
strelnim orožjem[47].
Komisija bo podprla vzpostavitev spletnih patrulj v državah članicah ob tistih,
ki se uporabljajo za boj proti trgovini s prepovedanimi drogami. Z varnostnega
vidika bo proučila tudi izvedljivost in sorazmernost dokončne prepovedi prodaje
in spletnega nakupa vseh ali nekaterih vrst strelnega orožja, sestavnih delov
in streliva v EU[48]. Glede na pomisleke, ki so jih izrazile
številne države članice, se bo Komisija posvetovala z nacionalnimi organi in poštnimi
družbami o tem, kako zmanjšati nezakonito dobavo strelnega orožja prek poštnih
storitev, pri čemer bo gradila na obstoječem sodelovanju pri odkrivanju
eksplozivov. 4.2. Naloga 2:
preprečiti kraje in izgube Strožji nadzor trgov lahko privede do večje
izpostavljenosti zakonito posedovanega orožja krajam s strani storilcev
kaznivih dejanj. Komisija bo ocenila obseg minimalnih standardov za varno
shranjevanje pri lastnikih strelnega orožja v EU, vključno z možnostjo obvezne
uporabe trezorjev, kar je že predpisano v nekaterih državah članicah. Komisija
bo sodelovala z industrijo strelnega orožja, da bi raziskala tehnološke rešitve
(kot so biometrični senzorji, v katerih so v strelnem orožju shranjeni osebni
podatki), s čimer bi zagotovila, da sme kupljeno strelno orožje uporabljati
samo njegov zakoniti lastnik. V zvezi z vprašanjem obvezne uvedbe takšnih
varnostnih lastnosti „pametnega orožja“ za strelno orožje, ki se zakonito
prodaja v EU, bo opravila podrobno analizo stroškov in koristi. 4.3. Naloga 3:
izboljšati zunanje ukrepe in procese širitve za zmanjšanje grožnje
preusmerjanja iz tretjih držav Na podlagi zadnjih ocen tveganja bi morala EU še
naprej zagotavljati pomoč sosednjim državam ter konfliktnim in pokonfliktnim
območjem po svetu, da bi s strožjimi nacionalnimi sistemi nadzora nad izvozom
orožja preprečila preusmerjanje in krajo osebnega in lahkega orožja ter
trgovino z njim[49].
V skladu z zadnjimi priporočili s konference za nadzor nad orožjem[50] med posebnim predstavnikom
Evropske unije in Programom ZN za razvoj bodo morale države kandidatke
pripraviti in izvajati strategijo za osebno in lahko orožje, vključno z
uničenjem ali zavarovanjem skladišč orožja ter sprejetjem standardov EU na
področju zmanjšanja tveganja, ki ga povzroča strelno orožje. Komisija bo
vključila varnostna vprašanja v druge ustrezne dialoge, kot so sporazumi o
vizumih, in ocenjevala trdnost nacionalnih pravnih okvirov ter dogovorov o
sodelovanju policijskih in carinskih organov v boju proti trgovini z orožjem.
EU bo še naprej vključevala določbe o urejanju področja osebnega in lahkega
orožja v vse svoje ustrezne mednarodne sporazume ter še naprej izvajala ukrepe
vključevanja, povezane z osebnim in lahkim orožjem v okviru geografskih in
tematskih instrumentov sodelovanja. Poleg tega bo EU v skladu s svojim dolgoročnim
programom pomoči pri nadzoru nad izvozom orožja spodbujala splošno, celovito in
učinkovito izvajanje Pogodbe o trgovini z orožjem ter učinkovito večstransko
sodelovanje pri spopadanju z nedovoljeno dobavo in destabilizirajočim širjenjem
osebnega in lahkega orožja ter pripadajočega streliva. Za sodelovanje s
tretjimi državami bodo zlasti na voljo proračunska sredstva skupne zunanje in
varnostne politike, instrument za sodelovanje in razvoj, evropski sosedski
instrument, instrument za predpristopno pomoč in instrument za stabilnost[51]. 4.4. Naloga 4:
podpreti uničenje kot prednostni način odstranjevanja presežnega strelnega
orožja Komisija se zaveda bistvenih razlik v
standardih uničenja med državami članicami, obstajajo pa tudi poročila o umorih
s strelnim orožjem, ki je bilo ponovno usposobljeno na nezakonit način. To je
lahko posledica neustreznega izvajanja direktive o strelnem orožju[52], na primer takrat, kadar se
deli, ki so bili v skladu s predpisi ene države članice onesposobljeni,
prenesejo v drugo državo članico, ki uporablja strožje standarde. Komisija bo
pri pregledu smernic za onesposobljenje v skladu z direktivo o strelnem orožju
ocenila učinkovitost nacionalnih standardov za onesposobitev civilnega in
vojaškega orožja ter potrebo po pravno zavezujočih skupnih standardih za
celotno EU. Komisija meni, da je onesposobitev
najučinkovitejša in najcenejša metoda odprave tveganja, ki ga predstavlja
strelno orožje. Proučila bo, kako najbolje podpreti in spodbuditi uničenje
namesto onesposobitve. Na tej podlagi bo EU še naprej nudila pomoč tretjim
državam pri zmanjševanju njihovih presežnih zalog osebnega in lahkega orožja
ter pripadajočega streliva z uničenjem in krepitvijo ustreznega upravljanja in
varnosti preostalih zalog. 5. Prednostna
naloga 3: povečanje pritiska na nezakonite trge Operativno sodelovanje na ravni EU je v
zadnjih letih privedlo do zasegov nezakonito posedovanega strelnega orožja,
običajno v okviru ukrepov, usmerjenih v trgovino s prepovedanimi drogami, ali
operacij prometne policije, vendar pa izčrpnih statističnih podatkov ni. Za
tihotapljenje orožja v EU se uporablja lažna, ponarejena ali zavajajoča
dokumentacija, zato morajo organi, ki želijo orožje odkriti, preveriti fizično
vsebino pošiljk, ki vstopajo v EU, tako na zunanji meji, kot v carinskih uradih
na krajih, kjer se blago carini. Odločitev, da se strelnemu orožju v okviru
svežnja politike o hudih in organiziranih oblikah kriminalitete za obdobje 2014–2017
nameni posebna pozornost, zdaj nudi edinstveno priložnost za večletno usklajeno
ukrepanje EU. 5.1. Naloga 1:
smernice za uradnike organov kazenskega pregona Ta nov zagon potrebuje podporo v obliki jasnih
smernic za uradnike organov kazenskega pregona. Svet si je prizadeval za standardizacijo
postopkov, povezanih s čezmejnimi preiskavami zaseženega ali odvzetega
strelnega orožja, povezanega s kaznivimi dejanji[53]. Te smernice je treba oceniti
in po potrebi dopolniti. 5.2. Naloga 2:
čezmejno sodelovanje za zaustavitev nezakonitega posedovanja in prometa
strelnega orožja Strokovnjaki za strelno orožje in carino iz
držav članic ter Europol so v okviru svežnja politik pripravili celovit načrt
za dosledno operativno ukrepanje[54].
Ta načrt vključuje: ·
usklajeno zbiranje in izmenjavo informacij o
kaznivih dejanjih s strelnim orožjem, pri čemer sodelujejo organi policije,
mejne straže in carine znotraj držav članic in zunaj njih, ·
operacije policijske kontrole za spopadanje z glavnimi
viri in potmi nezakonitega strelnega orožja (vključno s tistimi na Zahodnem
Balkanu) ter za oceno tveganja trgovine z orožjem, ki poteka prek vzhodne meje
EU in iz severne Afrike (v skladu z nalogo 3 prednostne naloge 2), ·
spodbujanje usklajenega nadaljnjega spremljanja
razpisov ukrepov, povezanih s strelnim orožjem, v drugi generaciji
schengenskega informacijskega sistema, da bi se preprečil nadaljnji porast
števila nerešenih razpisov ukrepov, ·
program skupnih operacij policijskih in carinskih
organov pod vodstvom držav članic in Europola ter v sodelovanju s Komisijo, da
bi se prepoznala tveganja, ki jih predstavlja strelno orožje, s katerim se
nezakonito trguje s pomočjo gibanj potnikov po državah članicah. Komisija in Svet bosta skupaj z Europolom spremljala
učinkovitost teh operativnih dejavnosti. Vzpostavljen bo sklad EU za notranjo
varnost, da bi se podprlo izvajanje ukrepov v okviru političnega cikla za
obdobje 2014–2017[55].
5.3. Naloga 3:
vzpostaviti sodelovanje za spremljanje strelnega orožja, ki ga uporabljajo
storilci kaznivih dejanj Eno področje sodelovanja organov kazenskega pregona,
ki ga je treba posebej omeniti, je spremljanje strelnega orožja. Spremljanje je
bistvenega pomena, da bi se ugotovilo, kdo je odgovoren za kazniva dejanja s
strelnim orožjem in kako je prišel do strelnega orožja. S spremljanjem je
mogoče razkriti strukture trgovine z orožjem in odkriti storilce kaznivih
dejanj, vladam pa pomaga, da vzpostavijo učinkovite in ciljno usmerjene
politike o strelnem orožju. Trenutno ni jasno, ali so organi držav članic
ustrezno pripravljeni za sistematično preiskovanje vseh vrst orožja, ki ga
odkrijejo ali zasežejo; pri tem bi jim morala pomagati EU s presojo ustreznosti
obstoječega priročnika za spremljanje in ovir pri njegovem izvajanju. Komisija bo proučila potrebo po zavezujočih pravilih na tem področju na
podlagi mednarodnega instrumenta za izsleditev in mednarodnih dobrih praks,
razvitih s pomočjo mednarodnih standardov Združenih narodov za nadzor nad
osebnim orožjem (ISACS)[56]. Smernice in pravila o spremljanju bi lahko vključevali zahtevo po
posredovanju bistvenih informacij o zaseženem strelnem orožju v Interpolovo evidenco
nedovoljenega strelnega orožja in sistem upravljanja spremljanja (iARMS)[57], ki pripravlja tudi poročila o tveganju preusmerjanja orožja za
kaznivo uporabo in odgovarja na mednarodne zahteve za spremljanje. Komisija si bo prizadevala tudi za okrepitev
zmogljivosti balistične identifikacije. Z lažjo izmenjavo informacij in dobrih praks
med državami članicami se bodo nove tehnike na tem področju kazenskega pregona
hitreje širile po vsej EU. Dodatna možnost bi bila vzpostavitev osrednje
spletne evidence dejanskih informacij o balistiki in vrstah orožja, ki bi jo
vodil Europol, temeljila pa bi na Interpolovi obstoječi referenčni preglednici
strelnega orožja in mreži balističnih informacij, da bi pomagala policiji in
carini prepoznati strelivo in orožje. 5.4. Naloga 4:
okrepiti odvračilne ukrepe proti zlorabi strelnega orožja Posameznike, ki načrtujejo kazniva dejanja s
strelnim orožjem, bi lahko od tega odvrnile kazenske sankcije, vendar pa so v kriminalizaciji
kaznivih dejanj med državami članicami EU bistvene razlike: neoznačevanje
strelnega orožja na kraju proizvodnje v šestih državah članicah na primer ne
velja za kaznivo dejanje[58].
Večja doslednost v zakonodajah držav članic o tem, katera kazniva dejanja s
strelnim orožjem je treba kazensko sankcionirati, in o višini sankcij bi lahko
pomagala pri spopadanju s povpraševanjem na nezakonitih trgih. Na podlagi
izkušenj držav članic in v skladu z oceno o tem, ali so se predpisane nacionalne
kazni izkazale za „učinkovite, sorazmerne in odvračilne“[59], bo Komisija na podlagi
člena 83(1) PDEU proučila potrebo po zakonodaji EU s skupnimi
opredelitvami kaznivih dejanj, povezanih s strelnim orožjem, in minimalnimi kazenskimi
sankcijami. Skupno opredeljena kazniva dejanja bi lahko vključevala nedovoljeno
proizvodnjo, trgovino, spreminjanje oznak, nezakonito posedovanje strelnega
orožja in namen nezakonite dobave strelnega orožja. 6. Prednostna
naloga 4: oblikovanje boljše slike o obveščevalni dejavnosti Zaseženo strelno orožje nudi dokaze o njegovi
morebitni uporabi v predhodnih kaznivih dejanjih, na podlagi spremljanja njegove
zgodovine pa je tudi mogoče začeti preiskavo povezanih kaznivih dejanj in
kriminalnih organizacij[60].
Vodenje evidenc in spremljanje strelnega orožja v EU zaenkrat poteka le delno
in ni zadosti usklajeno. Zasegi se na primer lahko vnesejo samo v zbirke
podatkov policije, ne pa tudi carine, ali obratno, medtem ko oblike zapisa
podatkov in pravila o dostopu za različne sisteme EU, kot so carinski sistem
obvladovanja tveganja, carinski informacijski sistem in Europolov informacijski
sistem, niso interoperabilni[61].
Spodaj navedeni predlogi bi lahko (skupaj z boljšimi smernicami ali
usposabljanjem o tem, kako bi lahko uradniki organov kazenskega pregona na
terenu v celoti izkoristili podatkovne sisteme v razpoložljivem času in z
razpoložljivimi sredstvi) dejansko pomagali pri reševanju teh težav. 6.1. Naloga 1:
zbrati natančnejše in izčrpnejše podatke o kaznivih dejanjih, povezanih s
strelnim orožjem, v EU in po svetu Zagotoviti je treba skupno in pametno uporabo
obstoječih orodij IT in informacijskih virov na operativni ravni na ustreznih
stopnjah preiskave kaznivih dejanj. Ti sistemi lahko tudi omogočijo EU, da
oblikuje jasnejšo celovito sliko pojava kaznivega dejanja s strelnim orožjem.
Komisija se bo posvetovala z evropsko skupino strokovnjakov za strelno orožje,
enotnimi kontaktnimi točkami držav članic za trgovino s strelnim orožjem,
nacionalnimi koordinacijskimi središči za nadzor meja, pravosodnimi organi,
carinskimi organi, Interpolom, kontaktnimi točkami akcijskega programoma ZN v
državah članicah in tretjih državah ter evropskim nadzornikom za varstvo
podatkov. EU bi morala pripraviti načrt zbiranja podatkov o strelnem orožju in
smernice za končne uporabnike za uporabo sinergij in izboljšanje nacionalnih
ocen o kaznivih dejanjih. Načrt bo sestavljalo pet glavnih stebrov. Prvič, države članice morajo imeti možnost za
izvajanje nacionalnih ocen tveganja, ki ga predstavlja strelno orožje.
Vzpostavitev računalniško podprtih sistemov vnosa podatkov o zakonito
posedovanem strelnem orožju do konca leta 2014 (zahteva na podlagi
direktive o strelnem orožju[62])
bi morala v tem smislu pomagati državam članicam, ki bi si morale deliti
izkušnje pri vzpostavitvi teh sistemov, da bi se izognile podvajanju
prizadevanj. Drugič, vse zaseženo ali odvzeto strelno
orožje morajo registrirati nacionalni strokovnjaki za strelno orožje in pri tem
navesti dovolj tehničnih podrobnosti, da bi ga bilo mogoče spremljati in
opredeliti njegovo gibanje. Te informacije je treba vnesti v Europolov
informacijski sistem. Kadar carinski organ prvi prestreže strelno orožje, ki
nezakonito vstopa v EU, morajo uslužbenci zabeležiti osnovne informacije v
carinski informacijski sistem[63],
še preden izročijo orožje strokovnjakom za strelno orožje. Strokovnjaki za
strelno orožje morajo preveriti vse zaseženo strelno orožje v zbirkah podatkov
o izgubljenem ali ukradenem strelnem orožju, vključno s schengenskim
informacijskim sistemom (SIS II) in sistemom iARMS. Aplikacije nacionalnih
organov kazenskega pregona je treba dopolniti, da bi lahko uradnik organa kazenskega
pregona, ki obravnava primer, ustvaril, dopolnil ali izbrisal zapise v eni
transakciji (tj. „vse na enem mestu“), kar zagotavlja, da so evidence
točne v nacionalnih registrih ter sistemih SIS II in iARMS. Europol, ki
ima dostop do vseh čezmejnih sistemov (Carina, SIS II in iARMS ter
Europolovega informacijskega sistema), mora analizirati letne statistične
podatke o številu vseh zasegov, ki temeljijo na anonimiziranih podatkih, in
poročati o vseh razhajanjih ali težavah v zvezi s kakovostjo podatkov. Tretjič, vsaka prijava izgubljenega ali
ukradenega strelnega orožja mora biti vnesena v razpis ukrepov v sistemih SIS II
in iARMS. Vse države članice morajo zagotoviti, da imajo vsi končni uporabniki
dostop do orodij za iskanje, ki so trenutno na voljo in jim pomagajo, da v enem
samem iskanju preiščejo nacionalne registre ter sistema SIS II in iARMS, pri
čemer se vsi rezultati prikažejo na zaslonu uporabnika. Četrtič, države članice bi morale zaradi
splošnejše izmenjave informacij o nedovoljenih dejavnostih s strelnim orožjem
uporabljati razpoložljive varne mreže, kot je Europolovo orodje SIENA, ki Europolovim
nacionalnim uradnikom za zvezo omogoča, da pomagajo pri preiskavah drugih dejavnosti
kriminalitete, kot je trgovina s prepovedanimi drogami, v katero je vpleteno
strelno orožje[64].
Petič, Komisija bo na svetovni ravni
sodelovala z Uradom Združenih narodov za droge in kriminal
(UNODC), da bi začrtala svetovne poti trgovine s strelnim
orožjem in opredelila glavna središča dejavnosti kriminalitete, s katerimi se
je treba spopasti v okviru prihodnjih operacij EU in svetovnih operacij, pri
čemer se bodo v celoti izkoristila obstoječa orodja EU, vključno s carinskim
sistemom obvladovanja tveganja. EU bo podprla dodatna prizadevanja za
izboljšanje sistematičnega spremljanja tokov orožja na območja oboroženih
spopadov in z njih, da bi se podprla mednarodni mir in varnost. 6.2. Naloga 2:
osredotočiti se na usposabljanje na področju kazenskega pregona, kjer je to
najpotrebnejše Na podlagi operativnih zahtev CEPOL trenutno v
okviru programa usposabljanja na področju kazenskega pregona[65] izvaja „analizo vrzeli“, da bi
opredelil potrebe po usposabljanju za spopadanje s tveganjem, ki ga predstavlja
strelno orožje. Usposabljanja, ki bodo od leta 2014 potekala na nacionalni
ravni in ravni EU, bodo morala upoštevati te potrebe. Poleg tega bi moral CEPOL
sodelovati s partnerji iz tretjih držav pri usposabljanju uradnikov organov kazenskega
pregona, ki se spopadajo s težavami, ki jih predstavlja strelno orožje. 7. Zaključek To sporočilo določa številne načine, s
katerimi lahko EU pomaga državam članicam okrepiti njihova prizadevanja za
zmanjšanje ogroženosti zaradi nezakonite uporabe strelnega orožja. Predlaga
celovito politiko za izboljšanje notranjega trga s strelnim orožjem v korist
zakonitim uporabnikom in hkrati za omejitev negativnega vpliva zlorabe strelnega
orožja za namene kaznivih dejanj na notranjo varnost EU. Politiko je treba
izvajati z vključevanjem več sektorjev, vključno z organi lokalne samouprave,
industrijo strelnega orožja, Stalno mednarodno komisijo za preizkušanje
strelnega orožja, zvezami zakonitih uporabnikov strelnega orožja, zdravstvenimi
delavci, Evropsko organizacijo za standardizacijo in Evropsko obrambno agencijo
ter organi kazenskega pregona, pri tem pa izhajati iz dobrih praks, razvitih v
okviru pobude za „upravni pristop“[66].
Te naloge se bodo izvajale ob celovitem upoštevanju temeljnih pravic in
svoboščin, ki so vsebovane v Listini EU o temeljnih pravicah, vključno s pravicama
do zasebnosti in varstva osebnih podatkov. Komisija se bo posvetovala z zainteresiranimi
stranmi, med drugim z Evropskim parlamentom in državami članicami, da bi
ocenila različne možnosti za reševanje ugotovljenih težav. Po potrebi in na
podlagi podrobnih ocen prožnosti in vpliva na varnost, industrijo in zakonite
uporabnike strelskega orožja bo Komisija leta 2015 predstavila ustrezne
predloge, vključno z zakonodajnimi predlogi[67].
PRILOGA 1
Prednostne naloge in naloge Prednostna naloga || Naloga || Vodilna institucija (v sodelovanju z) || Rok 1. Zaščita zakonitega trga s civilnim strelnim orožjem || 1. Pojasniti, katero strelno orožje je prepovedano in za katero je treba imeti dovoljenje || COM (EFE, industrija strelnega orožja) || 2015 || 2. Vzpostaviti standard EU za označevanje || COM (industrija strelnega orožja, C.I.P., Evropska organizacija za standardizacijo) || 2015 || 3. Poenostaviti pravila o izdaji dovoljenj za strelno orožje || COM (države članice, industrija, lastniki) || 2015 2. Od dovoljenega k nedovoljenemu: omejevanje možnosti preusmerjanja strelnega orožja v roke storilcev kaznivih dejanj || 1. Okrepiti nadzor nad prodajo in nezakonito proizvodnjo strelnega orožja || COM (države članice, Europol, Evropska obrambna agencija) || 2015 || 2. Preprečiti kraje in izgube || COM (države članice, C.I.P., industrija orožja) || 2015 || 3. Izboljšati zunanje ukrepe in procese širitve za zmanjšanje grožnje preusmerjanja iz tretjih držav || ESZD (COM, ZN) || 2013–2015 || 4. Podpreti uničenje kot prednostni način odstranjevanja presežnih količin strelnega orožja || COM in ESZD (Evropska obrambna agencija) || 2013–2015 3. Povečanje pritiska na nezakonite trge || 1. Smernice za uradnike organov kazenskega pregona || COM (države članice, Europol) || 2014–2015 || 2. Čezmejno sodelovanje za zaustavitev nezakonitega posedovanja in prometa strelnega orožja || COM, ESZD, države članice in Europol || 2013–2017 || 3. Vzpostavitev sodelovanja za spremljanje strelnega orožja, ki ga uporabljajo storilci kaznivih dejanj || COM (države članice, Europol) || 2015 || 4. Okrepiti odvračilne dejavnike v primeru zlorabe strelnega orožja || COM || 2015 4. Oblikovanje boljše slike o obveščevalni dejavnosti || 1. Zbrati natančnejše in izčrpnejše podatke o kaznivih dejanjih, povezanih s strelnim orožjem, v EU in po svetu || COM (države članice, Europol) || 2014–2017 || 2. Osredotočiti se na usposabljanje na področju kazenskega pregona, kjer je to najpotrebnejše || CEPOL (COM) || 2014 PRILOGA 2
Statistični podatki Proizvodnja civilnega strelnega orožja v
EU-27 v letu 2011 (enote) (svet v ležeči pisavi)[68]: Skupaj : 1 974 156 (10 255 580) Kratkocevno strelno orožje: 806 645 (1 219 000) Dolgocevno strelno orožje: 1 167 511
(5 074 395) Izvoz civilnega strelnega orožja v EU-27 v
letu 2011 (enote)[69]:
Skupaj: 1 200 941 Kratkocevno strelno orožje: 566 345 Dolgocevno strelno orožje: 634 596 Uvoz civilnega strelnega orožja v EU-27 v
letu 2011 (enote)[70]:
Skupaj: 195 382 Kratkocevno strelno orožje: 25 958 Dolgocevno strelno orožje: 169 424 Izvoz civilnega in vojaškega strelnega
orožja v EU-28 v letu 2011 (vrednost v EUR)[71]: Skupaj: 931 633 044 Nacionalna statistika o zakonitem
lastništvu in umorih s strelnim orožjem[72] || Zakonito posedovano strelno orožje na 100 prebivalcev || Umori s strelnim orožjem na 100 000 prebivalcev || Samomori s strelnim orožjem na 100 000 prebivalcev Belgija || 17,2 || 0,68 || 1,96 Bolgarija || 6,2 || 0,67 || 0,87 Češka republika || 16,3 || 0,19 || 1,39 Nemčija || 30,3 || 0,19 || 0,94 Danska || 12 || 0,27 || 1,16 Estonija || 9,2 || 0,24 || 1,57 Irska || 8,6 || 0,48 || 0,56 Grčija || 22,5 || 0,26 || 0,97 Španija || 10,4 || 0,2 || 0,42 Francija || 31,2 || 0,06 || 2,33 Hrvaška || 21,7 || 0,39 || 2,35 Italija || 11,9 || 0,71 || 0,81 Ciper || 36,4 || 0,46 || 0,48 Latvija || 19 || 0,22 || 0,94 Litva || 0,7 || 0,18 || 1 Luksemburg || 15,3 || 0,62 || 1 Madžarska || 5,5 || 0,07 || 0,72 Malta || 11,9 || 0 || 1,68 Nizozemska || 3,9 || 0,33 || 0,24 Avstrija || 21,9 || 0,28 || 2,68 Poljska || 1,3 || 0,09 || 0,12 Portugalska || 8,5 || 0,41 || 1,09 Romunija || 0,7 || 0,02 || 0,06 Slovenija || 13,5 || 0,1 || 2,34 Slovaška || 8,3 || 0,18 || 0,94 Finska || 45,3 || 0,45 || 3,34 Švedska || 31,6 || 0,41 || 1,2 Združeno kraljestvo || 6,5 || 0,07 || 0,18 [1] Proizvajalci v EU so leta 2011 proizvedli skoraj
2 milijona kosov civilnega strelnega orožja, kar je enakovredno
20-odstotni ocenjeni svetovni proizvodnji; glej „The Global Regime for
Transnational Crime“ (Svetovna ureditev na področju mednarodnih kaznivih
dejanj), Svet za zunanje zadeve, Pregled (2. julij 2012) in dodatni
podatki v Prilogi 2. [2] Eurostat, „Trends in crime and criminal justice“ (Trendi
na področju kaznivih dejanj in kazenskega prava) 18/2013. [3] Obdobje 2000–2009. Vir: UNODC, „Global Study on
Homicide“ (Svetovna študija o umorih), 2011. Ta številka ni dokončna, saj
statistični podatki za večino držav članic niso na voljo za celotno obdobje. [4] GunPolicy.org. [5] Glej Prilogo 2. Med državami članicami obstajajo
velike razlike, od nič samomorov s strelnim orožjem na Malti do 0,71 samomora na
100 000 prebivalcev v Italiji ter od 0,7 kosa strelnega orožja na
100 prebivalcev v Litvi in Romuniji do 45 kosov na Finskem. Viri: UNODC,
„Small Arms Survey“ (Raziskava o osebnem orožju), GunPolicy.org. [6] Številka vključuje tudi šest strelcev, ki so po napadih
storili samomor. [7] Europol, „Serious and Organised Crime Threat Assessment“
(Ocena ogroženosti zaradi hudih in organiziranih oblik kriminalitete), 2013.
„Strelno orožje pogosto preprodajajo dobro strukturirane skupine organiziranega
kriminala [...], ki so pogosto vpletene v trgovino s prepovedanimi drogami ali
drugimi donosnimi vrstami nezakonitega blaga“; Urad ZN za droge in kriminal
(UNODC), „Digest of Organized Crime Cases“ (Pregled primerov organiziranega
kriminala), 2012, str. 101. [8] Europol, „Poročilo o stanju in trendih na področju
terorizma v EU (TE-SAT), 2013“. Uporabljeno orožje je bilo: pištola
Colt 45 in brzostrelka Uzi (Toulouse/Montauban) ter pištola FN P35 kalibra
9 mm (Frankfurt). [9] Druga generacija schengenskega informacijskega sistema
je računalniški sistem EU, ki organom držav članic omogoča, da si izmenjujejo
podatke (npr. tip in serijsko številko) o strelnem orožju, ki je bilo
prijavljeno kot izgubljeno, ukradeno ali odtujeno. [10] Vir: francoska policija. [11] Velikosti teh zalog ni mogoče natančno oceniti,
razpoložljive ocene pa se močno razlikujejo, deloma zato, ker se količine
spreminjajo. Po ugotovitvah ene zadnjih študij naj bi bilo leta 2011 v obrambnih
zalogah v Bosni in Hercegovini 76 000 kosov osebnega in lahkega
orožja ter 100 000 ton streliva, v Črni gori pa 28 000 kosov
orožja in 7 000 ton streliva. Vir: Pierre Gobinet, „Significant
Surpluses: Weapons and Ammunition Stockpiles in South-east Europe“ (Veliki
presežki: zaloge orožja in streliva v jugovzhodni Evropi), skupna publikacija
raziskovalnega projekta Small Arms Survey (Raziskava o osebnem orožju), Regionalnega
pristopa k zmanjševanju zalog ter Urada ZDA za odstranjevanje in omejevanje
uporabe orožja, december 2011. [12] Vir: Evropska strokovna skupina za strelno orožje,
„Convertible Weapons in the Western Balkans“ (Predelano orožje na Zahodnem
Balkanu), SEESAC, 2009. V Združenem kraljestvu je bilo v obdobju 2010–2011
iz stanovanjskih prostorov ukradenih 63 % od 2 534 kosov ukradenega
strelnega orožja; „Homicides, Firearms Offences and Intimate Violence 2010 to
2011: Supplementary Volume 2 to Crime in England and Wales 2010 to 2011“
(Umori, kazniva dejanja s strelnim orožjem in nasilje v zasebni sferi
2010–2011: dopolnilni zvezek 2 k raziskavi kriminalitete v Angliji in
Walesu 2010–2011), Kevin Smith et al., Home Office Statistical Bulletin, 2012. [13] Na podlagi podatkov iz Avstrije, Belgije, Bolgarije, Cipra,
Češke republike, Danske, Irske, Estonije, Nemčije, Grčije, Madžarske,
Nizozemske, Poljske, Portugalske, Slovaške, Slovenije, Španije, Švedske in
Združenega kraljestva. [14] Na ravni EU obstajata dve podobni, vendar kljub temu
različni opredelitvi pojma orožje. (1) „strelno orožje“ je na notranjem trgu EU
in v okviru skupne trgovinske politike opredeljeno kot „vsako prenosno cevno
orožje, ki izstreljuje, je namenjeno izstreljevanju ali ga je mogoče predelati
za izstreljevanje šiber, krogel ali izstrelkov z delovanjem razstreliva [...]“
(Direktiva 2008/51/ES, navedena zgoraj, in Uredba (EU) št. 258/2012
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2012 o izvajanju
člena 10 Protokola Združenih narodov o nedovoljeni proizvodnji strelnega
orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi, ki
dopolnjuje Konvencijo Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu
kriminalu (Protokol ZN o strelnem orožju), uvedbi izvoznih dovoljenj za strelno
orožje, njegove sestavne dele in strelivo ter ukrepih glede njihovega uvoza in
tranzita, UL 94, 30.3.2012, str. 1). S področja uporabe zakonodaje,
za katero velja ta opredelitev, je izvzeto strelno orožje, namenjeno vojaški
uporabi. (2) Pojem „osebno in lahko orožje“ se na splošno uporablja na forumih
Združenih narodov ter na področju skupne zunanje in varnostne politike EU.
Čeprav ni nobene dogovorjene mednarodne opredelitve tega pojma, EU meni, da ta
pokriva tudi avtomatske in polavtomatske mitraljeze in puške, posebej namenjene
vojaški uporabi (Skupni ukrep Sveta z dne 12. julija 2002 o prispevku
Evropske unije k boju proti destabilizirajočemu kopičenju in razširjanju orožja
malega kalibra in lahkega strelnega orožja ter razveljavitvi Skupnega ukrepa
1999/34/SZVP). To sporočilo obravnava varnostna tveganja, povezana z vsemi
vrstami orožja, ki so „strelno orožje“, „orožje malega kalibra“, „civilno“ ali
„vojaško“ orožje. [15] Poročilo Sveta o izvajanju evropske varnostne
strategije – Zagotavljanje varnosti v spreminjajočem se svetu;
Izvajanje strategije notranje varnosti EU: pet korakov k varnejši Evropi,
COM(2010) 673. [16] Rezultati „Posvetovanja o skupnem pristopu k zmanjšanju
posledic kaznive uporabe strelnega orožja v EU“ in raziskave Eurobarometra
so na voljo na spletišču GD za notranje zadeve. [17] Vmesno poročilo o organiziranem kriminalu, Odbor
Evropskega parlamenta za organizirani kriminal, korupcijo in pranje denarja
(CRIM) namenja posebno pozornost učinkovitejšemu ukrepanju pri označevanju in
nedovoljeni trgovini. [18] Strategija EU za boj proti nedovoljenemu kopičenju in
trgovini z osebnim in lahkim orožjem (SALW) ter pripadajočim strelivom,
dokument Sveta 5319/06. [19] Člen 1(12) Direktive 2008/51/ES določa, da mora
Komisija do leta 2015 predstaviti poročilo o položaju, ki je nastal zaradi
uporabe te direktive, skupaj s predlogi, če je to primerno. [20] Protokol o nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja,
njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi, ki dopolnjuje
Konvencijo Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu. [21] Pogodbo o trgovini z orožjem je sprejela Generalna
skupščina ZN 2. aprila 2013. Pogodba določa skupne mednarodne
standarde (zlasti na področju prava človekovih pravic in humanitarnega prava),
ki urejajo mednarodno trgovino z glavnimi razredi orožja, vključno z osebnim in
lahkim orožjem. Zajema vse konvencionalno orožje, vključno s strelnim orožjem,
njegovimi sestavnimi deli in strelivom, ne glede na končno uporabo tega orožja.
Države pogodbenice morajo upoštevati te skupne standarde, kadar odločajo o
izdaji dovoljenja za prenos orožja. Pogodba bo začela veljati, ko jo bo ratificiralo
50 držav. Komisija je maja 2013 predlagala Sklep Sveta, ki pooblašča
države članice EU za podpis pogodbe. [22] Kodeks ravnanja EU glede izvoza orožja, ki ga je Svet
sprejel 8. junija 1998; Skupni seznam vojaškega blaga Evropske unije,
ki ga je Svet sprejel 13. junija 2000, se redno posodablja. Kodeks je
nadomestilo Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP z dne 8. decembra 2008, ki
opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme (UL L 335,
13.12.2008, str. 99). [23] Direktiva 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z
dne 6. maja 2009 o poenostavitvi pogojev za prenose obrambnih proizvodov
znotraj Skupnosti (UL L 146, 10.6.2009). [24] Skupno stališče Sveta 2003/468/SZVP o nadzoru posredovanja
orožja (UL L 156, 25.5.2003, str. 79). [25] Sporočilo Komisije o obvladovanju tveganja na carinskem
področju in varnosti dobavne verige, COM(2012) 793. [26] Evropska strokovna skupina za strelno orožje je bila
ustanovljena leta 2004, da bi se olajšala izmenjava informacij in
spodbudilo sodelovanje v boju proti trgovini z nezakonitim orožjem in
posedovanju takšnega orožja. Podpira delovno skupino Sveta za organe kazenskega
pregona, sestavljajo pa jo strokovnjaki za strelno orožje iz vseh držav članic
EU, Europola in pridruženih članic, tj. Lihtenštajna, Norveške, Švice in
Turčije. [27] Priporočilo Sveta o standardnem postopku v državah
članicah za čezmejne poizvedbe policijskih organov pri preiskovanju načinov
dobave zaseženega ali odvzetega strelnega orožja, povezanega s kaznivimi
dejanji (12. in 13. junij 2007); Sklepi Sveta o evropskem akcijskem
načrtu za boj proti nezakoniti trgovini s tako imenovanim „težkim“ strelnim
orožjem, ki bi se lahko uporabljalo ali se uporablja pri dejavnostih kriminalitete,
december 2010. [28] Leta 2010 je EU pripravila večletni politični cikel
za boj proti hudim in organiziranim oblikam mednarodne kriminalitete, da bi
zagotovila učinkovito sodelovanje med organi kazenskega pregona iz držav
članic, institucijami EU, agencijami EU in ustreznimi tretjimi stranmi ter oblikovala
celovit in strog operativni ukrep, ki bi bil usmerjen v najbolj pereče grožnje
kriminalitete, s katerimi se spopada. Prvi celovit sveženj politike se bo
izvajal v obdobju 2014–2017 in sledi oceni hudih in organiziranih oblik
kriminalitete iz leta 2013 ter opredelitvi večletnega strateškega načrta
(julij 2013) in operativnemu akcijskemu načrtu (oktober 2013); Sklepi
Sveta o oblikovanju in izvajanju političnega cikla EU za organizirani kriminal
in hude oblike mednarodne kriminalitete, 3043. srečanje Sveta za
pravosodje in notranje zadeve, Bruselj, 8. in 9. november 2010. [29] Akcijski program ZN za preprečevanje, boj in odpravljanje
vseh oblik nedovoljene trgovine z osebnim in lahkim orožjem iz leta 2001
je politično zavezujoč dokument, ki so ga soglasno sprejele vse države članice
ZN in ki opredeljuje globalno zavezo celovitemu pristopu k spodbujanju
preprečevanja, zmanjševanja in odpravljanja vseh oblik nedovoljene trgovine z
osebnim in lahkim orožjem na lokalni, nacionalni, podregionalni, regionalni in
svetovni ravni, kar predstavlja prispevek k mednarodnemu miru in varnosti.
Obsega raznovrstne dejavnosti, vključno z upravljanjem in varnostjo zalog,
nadzorom prenosov, vodenjem evidenc, uničenjem, mehanizmi za izmenjavo
informacij in DDR (razorožitev, demobilizacija in ponovno vključevanje). Njegov
namen ni nadzorovanje prenosov nedržavnim akterjem ali posedovanja civilnega
osebnega orožja. Pregled izvajanja se opravi na dvoletnih srečanjih držav in
rednih konferencah o pregledu (zadnja konferenca o pregledu je potekala v
obdobju od avgusta do septembra 2012 v New Yorku). Mednarodni instrument,
ki državam omogoča pravočasno in zanesljivo prepoznavo in spremljanje
nedovoljenega osebnega in lahkega orožja, sprejet na Generalni skupščini
Združenih narodov 8. decembra 2005. [30] Sklep Sveta 2013/320/SZVP; to je del celovitega
pristopa EU k podpori procesa prehoda v demokracijo, trajni mir in varnost v
Libiji; Misija EU za pomoč Libiji na njenih mejah. [31] Takšni organizaciji, ki ju podpira EU, sta na primer
Mednarodni mirovni raziskovalni inštitut v Stockholmu in organizacija
Saferworld. [32] Uredba naj bi bila sprejeta jeseni 2013. [33] Direktivi o strelnem orožju (iz leta 1991 in 2008), Sklep
Sveta 2011/428/SZVP z dne 18. julija 2011 v podporo aktivnostim
Urada Združenih narodov za razorožitev za izvedbo akcijskega programa Združenih
narodov za preprečevanje, boj in odpravljanje vseh oblik nedovoljene trgovine z
osebnim in lahkim orožjem. [34] Vir: evropska strokovna skupina za strelno orožje. [35] Operacija Ognjena krogla je bila usmerjena v tovornjake z
Zahodnega Balkana, ki so vstopali v EU prek njene vzhodne meje. [36] Glej opombo 29. [37] Glej Prilogo k Direktivi 2008/51/ES. [38] COM(2012) 415; v zvezi z morebitnimi prednostmi in
pomanjkljivostmi zmanjšanja števila razredov strelnega orožja na dva razreda
(prepovedano ali dovoljeno), da bi se z morebitno poenostavitvijo izboljšalo
delovanje notranjega trga za zadevne proizvode, je bilo v poročilu sklenjeno,
da „obvezna omejitev števila razredov strelnega orožja na ravni EU sama po sebi
ne bi privedla do očitnih prednosti, če bi se takšna možnost obravnavala
posamično“. [39] Združeno kraljestvo je leta 1997 npr. uvedlo splošno
prepoved revolverjev, leta 2006 pa omejitev prodaje zračnega orožja ter
prepoved uvoza in prodaje „pravih“ kopij orožja; Litva je leta 2012 uvedla
prepoved plinskih pištol. [40] Oznake lahko odvisno od izbire proizvajalca in nacionalnih
pravnih zahtev med drugim označujejo proizvajalca, model, kaliber ali oznako
naboja, preizkuševalnico orožja in leto preizkusa ter serijsko številko.
Preizkuševalnica orožja je tehnični objekt, v katerem se pregleduje strelno
orožje v državah, kjer so takšni pregledi in drugi tehnični ukrepi obvezni.
Države imajo lahko eno ali več preizkuševalnic orožja, ki so lahko v prostorih
proizvajalca. V preizkuševalnicah orožja se izvajajo preizkusno streljanje in
preizkusi varnostnih lastnosti sestavnih delov, na predmete pa se nato vtisnejo
ali vgravirajo oznake, ki označujejo vrsto in čas preizkusa. [41] La Commission internationale permanente pour l'épreuve des
armes à feu portatives ali C.I.P. je mednarodna organizacija, ki akreditira
preizkuševalnice orožja in uporablja standardne zahteve za označevanje, obvezne
v vseh 14 državah članicah, med katerimi je 11 držav članic EU
(Avstrija, Belgija, Češka republika, Finska, Francija, Italija, Nemčija,
Madžarska, Slovaška, Španija in Združeno kraljestvo). [42] Glej opombo 30. Ta politično zavezujoč instrument
podobno kot direktiva o strelnem orožju določa „bodisi edinstveno oznako, v
kateri so navedeni ime proizvajalca, država proizvodnje in serijska številka, bodisi
ohranitev vseh drugih oblik edinstvenega in uporabniku prijaznega trženja, ki
omogoča vsem državam, da takoj prepoznajo državo proizvodnje“. [43] Trgovec je vsaka oseba, „katere trgovanje ali poslovanje v
celoti ali deloma zajema proizvodnjo, trgovino, izmenjavo, posojanje,
popravljanje ali predelavo strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in
streliva“ (člen 1(2) Direktive 91/477/EGS, kakor je bil spremenjen s
členom 1(1)(c) Direktive 2008/51/ES). [44] Člen 1(3) Direktive 2008/51/ES. Posrednik pomeni
„vsako fizično ali pravno osebo razen trgovca, katere trgovanje ali poslovanje
v celoti ali deloma zajema nakup, prodajo ali urejanje prenosa orožja“ (člen 1(1)(e)
Direktive 91/477/EGS, kakor je bil spremenjen s členom 1(1)(b)
Direktive 2008/51/ES). [45] Glej na primer „Small Arms Survey“ (Raziskava o osebnem
orožju), UNIDIR in Urad Združenih narodov za razorožitev, „Developing a
Mechanism to Prevent Illicit Brokering in Small Arms and Light Weapons—Scope
and Implications“ (Razvoj mehanizma za preprečevanje nedovoljenega posredovanja
osebnega in lahkega orožja – obseg in posledice), 2007. [46] Vir: Mednarodni mirovni raziskovalni inštitut v
Stockholmu. [47] Na podlagi akcijskega načrta iz leta 2010 za boj
proti nezakoniti trgovini s tako imenovanim „težkim“ strelnim orožjem (glej
opombo 28). [48] Noben tak ukrep ne bi smel ogroziti legitimnih dejavnosti
na področju raziskav in razvoja, ki želijo izkoristiti tehnologijo tridimenzionalnega
tiskanja in sorodne tehnologije, kadar za to obstaja jasen družbeni interes. [49] 2009/1012/SZVP; 2012/711/SZVP. [50] Ministrska konferenca o „Nadzoru nad orožjem v okviru
širitve EU“ med Uradom posebnega predstavnika Evropske unije in Programom
Združenih narodov za razvoj (UNDP) je potekala v Bosni in Hercegovini 18. in
19. junija 2013. [51] COM(2011) 840 final, 2011/0406 (COD),
Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi instrumenta za
financiranje razvojnega sodelovanja; COM(2011) 839 final, 2011/0405 (COD),
Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi evropskega
sosedskega instrumenta; TAIEX IPA (mednarodna predpristopna) Uredba (ES)
št. 1085/2006 z dne 17. julija 2006 o vzpostavitvi instrumenta
za predpristopno pomoč (IPA), UL L 210/82. Za instrument za
stabilnost glej opombo 33. [52] Od držav članic se zahteva, da „storijo vse potrebno [...]
za onesposobitev [...] in tako zagotovijo, da je strelno orožje zaradi
opravljenih sprememb nepreklicno neuporabno“; del III Priloge I k
Direktivi 91/477/EGS. [53] Priročnik evropske strokovne skupine za strelno orožje
(EFE) z naslovom „Traces on the ownership of firearms – A handbook for
systematic tracking of firearms seized from illegal possession or in the course
of criminal offences“ (Spremljanje lastništva strelnega
orožja – priročnik za sistematično sledenje zaseženega nezakonito
posedovanega ali v kaznivih dejanjih uporabljenega strelnega orožja), http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/st10/st10000.en07.pdf. [54] To bo tudi del širšega sodelovanja v 7. akcijskem
načrtu EU za sodelovanje med carinskimi in policijskimi organi. [55] COM(2011) 753 final, Predlog Uredbe o vzpostavitvi instrumenta
finančne podpore na področju policijskega sodelovanja, preprečevanja kriminala
in boja proti njemu ter kriznega upravljanja v okviru Sklada za notranjo
varnost. [56] http://www.smallarmsstandards.org/;
iARMS je Interpolov sistem za registracijo in spremljanje nedovoljenega
strelnega orožja – glej nalogo 3. [57] Instrument za stabilnost EU podpira tekoči razvoj in uvedbo
sistema iARMS; do danes se je vanj vključilo 12 držav članic EU: Belgija,
Češka republika, Irska, Hrvaška, Madžarska, Litva, Poljska, Portugalska,
Romunija, Slovenija, Španija in Združeno kraljestvo (Svet, Štirinajsto poročilo
o napredku pri izvajanju strategije EU za boj proti nedovoljenem kopičenju in
trgovini z osebnim in lahkim orožjem in pripadajočim strelivom (2012/II)
(2013/C 138/03)). [58] Avstrija, Finska, Francija, Grčija, Irska in Nizozemska. [59] Člen 16 Direktive Sveta 91/477/EGS, kakor je
bila spremenjena z Direktivo 2008/51/ES. [60] UNODC, „Digest of Organized Crime Cases“ (Pregled primerov
organiziranega kriminala), str. 103. [61] COM(2004) 376, Krepitev policijskega in carinskega
sodelovanja v Evropski uniji. [62] Člen 1(2) Direktive 2008/51/ES. [63] Sklep Sveta 2009/917/PNZ. Ti osnovni podatki o kraju
zasega in izvoru orožja v CIS se hranijo za namene carine, tj. da bi se
bolje usmerila v potencialne pošiljke pretihotapljenega strelnega orožja z
analizo tveganja. Zato podatki, ki niso pomembni za carinske namene (npr.
kaliber), niso vsebovani v sistemu CIS. [64] COM(2012) 735, Krepitev sodelovanja na področju
kazenskega pregona v EU: evropski model za izmenjavo informacij (EIXM). [65] COM(2013) 172, Vzpostavitev evropskega programa
usposabljanja na področju kazenskega pregona. [66] Stockholmski program – odprta in varna Evropa,
ki služi državljanom in jih varuje (2010/C 115/01) poudarja potrebo po takšnem
pristopu: „najboljši način za zmanjšanje kriminala so učinkoviti ukrepi za
njegovo preprečevanje [...], v katerih je uporabljen multidisciplinaren
pristop, ki vključuje tudi upravne ukrepe in spodbuja sodelovanje med upravnimi
organi“. [67] Ta bo temeljil na obstoječih sredstvih in bo oblikovan
tako, da se bo mogoče izogniti potrebi po dodatnih kadrih in denarnih sredstvih
v Komisiji ali kateri koli izmed decentraliziranih agencij. [68] Vir: Svetovni strelski forum, marec 2013, na podlagi
informacij preizkuševalnic orožja; iz uradnih podatkov iz Belgije, Finske,
Francije, Nemčije, Italije, Španije in Združenega kraljestva; za druge države
članice so na voljo ocene. [69] Eurostat. [70] Eurostat. Številne države članice niso prijavile nobenega
izvoza pištol in revolverjev (Avstrija, Belgija, Bolgarija, Francija in
Romunija) ter vojaškega strelnega orožja (Avstrija, Belgija, Bolgarija, Finska,
Francija, Italija, Nemčija in Romunija). [71] Vir: Mirovni raziskovalni inštitut v Oslu. [72] Vir: UNODC, „Small Arms Survey“ (Raziskava o osebnem
orožju), www.gunpolicy.org. Te statistične podatke je mogoče primerjati s
statističnimi podatki iz raziskave Eurobarometra št. 383, v kateri je povprečno
5 % vprašanih izjavilo, da posedujejo strelno orožje (najmanj (1 %
vprašanih) na Nizozemskem in največ (18 % vprašanih) na Cipru).