EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 31978R1562
Council Regulation (EEC) No 1562/78 of 29 June 1978 amending Regulation No 136/66/EEC on the establishment of a common organization of the market in oils and fats
Uredba Sveta (EGS) št. 1562/78 z dne 29. junija 1978 o spremembah Uredbe št. 136/66/EGS o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti
Uredba Sveta (EGS) št. 1562/78 z dne 29. junija 1978 o spremembah Uredbe št. 136/66/EGS o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti
UL L 185, 7.7.1978, p. 1–9
(DA, DE, EN, FR, IT, NL) Dokument je bil objavljen v posebni izdaji.
(EL, ES, PT, FI, SV, CS, ET, LV, LT, HU, MT, PL, SK, SL)
No longer in force, Date of end of validity: 31/10/2005: This act has been changed. Current consolidated version: 01/11/1978
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Modifies | 31966R0136 | zamenjava | člen 42BIS | 01/11/1978 | |
Modifies | 31966R0136 | dodatek | člen 20QUATER | 01/11/1978 | |
Modifies | 31966R0136 | zamenjava | člen 1-20 | 01/11/1978 | |
Modifies | 31966R0136 | dodatek | člen 20QUINQUIES | ||
Modifies | 31966R0136 | dodatek | člen 20BIS | 01/11/1978 | |
Modifies | 31966R0136 | dodatek | člen 20TER | 01/11/1978 | |
Implicit repeal | 31978R1419 | 02/11/1978 |
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Corrected by | 31978R1562R(01) | ||||
Modified by | 31978R2580 | DATE člen 3.2 |
Official Journal L 185 , 07/07/1978 P. 0001 - 0009
Finnish special edition: Chapter 3 Volume 10 P. 0048
Greek special edition: Chapter 03 Volume 21 P. 0248
Swedish special edition: Chapter 3 Volume 10 P. 0048
Spanish special edition: Chapter 03 Volume 14 P. 0181
Portuguese special edition Chapter 03 Volume 14 P. 0181
UREDBA SVETA (EGS) št. 1562/78 z dne 29. junija 1978 o spremembah Uredbe št. 136/66/EGS o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 42 in 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta1, ker je namen skupne ureditve trga za oljčno olje ohranitev ravni porabe tega proizvoda v Skupnosti ob upoštevanju konkurence drugih rastlinskih olj in zagotavljanje pravičnega dohodka za proizvajalce glede na dejansko proizvedeno količino oljčnega olja; ker so izkušnje pokazale, da dosedanji sistem proizvodne pomoči ni v skladu z zgoraj navedenimi cilji; ker omogoča razne kontrolne ukrepe, ki jih je zaradi svoje zapletenosti in znatnega števila proizvajalcev težko uveljavljati in močno zamujajo pri izplačilu pomoči; ker se je poraba oljčnega olja v Skupnosti močno zmanjšala zaradi razlike v cenah med oljčnim oljem in konkurenčnimi olji; ker zdajšnji sistem proizvodne pomoči ni primeren za pospeševanje porabe oljčnega olja; ker bi lahko povzročil še druge težave na proizvodni stopnji; ker bi zato morali uvesti nov sistem, ki bi omogočal izplačevanje pomoči za porabo, ki bi zagotovila prodajo oljčnega olja po cenah, konkurenčnih cenam semenskih olj; ker je treba za zagotovitev učinkovitega vodenja sistema pomoči za porabo določiti pogoje za omogočanje prenosa vodenja sistema na trgovsko organizacijo, ki bi delovala pod nadzorom zadevne države članice; ker bi za zagotovitev primernega delovanja te organizacije morali določiti pogoje za omogočanje zaračunavanja dajatve prejemnikom pomoči; ker je treba, glede na to, da bo zgoraj navedena pomoč omejena zgolj na količine, prodane na trgu Skupnosti, določiti pogoje za izplačevanje proizvodne pomoči po fiksnih stopnjah kot nadomestilo za omejevanje pomoči za porabo na omenjene količine; ker je treba, da bi se izognili strukturnim presežkom, to proizvodno pomoč izplačevati samo za območja, zasajena z oljčnimi drevesi na dan, ko bo novi sistem začel veljati; ker bi bilo primerno kot pomoč k doseganju ravnovesja med ponudbo in povpraševanjem sprejeti ukrepe za izboljšanje kakovosti proizvodnje in za pospeševanje ponudbe in povpraševanja; ker bi bilo treba določiti, da bi stroške, ki izhajajo iz takih ukrepov, morali poravnati proizvajalci in drugi, ki uživajo ugodnosti teh ukrepov; ker lahko proizvodna ciljna cena in sistem proizvodne pomoči dosežeta svoje cilje le, če je cena, po kateri proizvajalec prodaja svoje olje, čim bližja proizvodni ciljni ceni z odbitkom zgoraj navedene pomoči; ker bi bilo v Skupnosti zato treba zagotoviti stabilizacijske mehanizme; ker se želena stabilnost lahko doseže tako, da se omogoči proizvajalcem ali skupinam proizvajalcev, da ponudijo oljčno olje pristojnim agencijam držav članic; ker bi morala biti ta možnost omejena le na te kategorije, da se uvoženim oljem in oljem, za katere je bila izplačana pomoč za porabo prepreči, da bi bila ponujena v intervencijo; ker bi za pospeševanje rednega trgovanja s proizvodi Skupnosti morali sprostiti sistem mesečnih rasti; ker bi bilo z istim namenom treba določiti pogoje za sprejetje posebnih intervencijskih ukrepov na koncu poslovnega leta; ker Uredba Sveta št. 136/66/EGS z dne 22. septembra 1966 o ustanovitvi skupne ureditve trga za olja in masti2, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EGS) št. 1419/783, določa, da se zaračunava prelevman na uvoz oljčnega olja, razen neobdelanega, katerega variabilni del izhaja iz prelevmana, ki se uporablja za količino neobdelanega oljčnega olja, potrebnega za njegovo proizvodnjo; ker so izkušnje pokazale, da trendi na svetovnem trgu olj, razen neobdelanih, niso nujno v skladu s trgovskimi trendi za neobdelana olja; ker taka odstopanja lahko povzročajo motnje na trgu Skupnosti; ker bi za izboljšanje tega položaja morali opredeliti pogoje za možnost določanja prelevmana, ki upošteva položaj na trgu olj, razen neobdelanih; ker zaradi možnosti določitve posebnega prelevmana za vsa olja, razen neobdelana, sistem kompenzacijskih zneskov za ta olja ni več potreben; ker glede trgovanja s tretjimi državami Uredba Sveta (EGS) št. 2843/76 z dne 23. novembra 1976, ki določa posebne ukrepe, še posebej pri določanju ponudbe oljčnega olja na svetovnem trgu4, odstopa od sistema določanja prelevmana na osnovi cene cif tako, da omogoča določitev prelevmana z razpisom; ker se težave pri oceni dejanskega položaja na trgu, ki so bile vzrok za sprejem tega posebnega sistema, lahko v prihodnje ponovijo; ker bi zato morali opredeliti pogoje za možnost ponovne uvedbe tega sistema po začasni prekinitvi uporabe prvotnega sistema za določanje prelevmanov; ker je obseg mednarodnega trgovanja z oljkami in oljnimi pogačami in drugimi ostanki zelo majhen v primerjavi s trgovino z oljčnim oljem; ker bi bilo treba zaradi poenostavitve upravljanja sistem razpisov za prelevman omejiti le na uvoz oljčnega olja; ker bi se na istem mestu morali določiti pogoji za možnost izjem pri uporabi navedenega sistema za uvoz oljčnega olja, ki ne vpliva na mednarodno trgovino s tem proizvodom; ker lahko oblikovanje skupin proizvajalcev na področju oljčnega olja pripomore k pravilnemu delovanju sistema proizvodne pomoči, še posebno z vključevanjem proizvajalcev v določene vidike upravljanja tega sistema; ker bi, da bi priznanim skupinam omogočili doseči ta cilj, moral biti eden od pogojev za priznanje obveza skupine prevzeti nekatera dela, povezana z uporabo sistema; ker bi, na podlagi nalog, naloženih skupinam, priznanim z Uredbo Sveta (EGS) št. 1360/78 z dne 19. junija 1978 o skupinah proizvajalcev in združenjih proizvajalcev5, morala biti pomoč, izplačana njihovim članom, v sorazmerju s količino olja, ki so ga dejansko proizvedli; ker bi, ob upoštevanju značilnosti trga z oljčnim oljem in posebnih nalog, naloženih skupinam, morali sprejeti dodatne ukrepe za olajšanje oblikovanja in delovanja takih skupin; ker bi, za zagotovitev večje tržne stabilnosti, morali določiti pogoje za možnost, da skupine proizvajalcev sklepajo pogodbe o skladiščenju pod določenimi pogoji; ker bi bilo treba za zagotovitev primernega izvajanja zgoraj navedenih sistemov pomoči od držav članic zahtevati, da sprejmejo sankcije ob kršitvah, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Člene 1 do 20 Uredbe št. 136/66/EGS nadomestijo naslednji členi: "Člen 1 1. Ustanovi se skupna ureditev trga za oljna semena, oljne plodove, rastlinska olja in masti ter olja in masti rib ali morskih sesalcev. 2. Ta uredba se nanaša na naslednje proizvode: številka SCT Poimenovanje (a) 12.01 B Oljna semena in plodovi, celi ali lomljeni, ki niso za setev (b) 12.02 Moka ali zdrob iz oljnih semen ali plodov, nerazmaščeni (brez gorčične moke) 15.04 Masti in olja rib in morskih sesalcev, rafinirana ali nerafinirana 15.07 B, C, D Nehlapna rastlinska olja in masti, tekoče ali trdne, rafinirana ali prečiščena, brez oljčnega olja 15.12 Živalska ali rastlinska olja in masti, delno ali v celoti hidrogenirana ali s katerim drugim postopkom zgoščena ali strjena, rafinirana ali nerafinirana, vendar ne nadalje obdelana 1.5.1.3 Margarina, umetna svinjska mast ali druge pripravljene jedilne masti 15.17 B II Ostanki iz obdelave maščobnih sestavin ali živalskih ali rastlinskih voskov, brez tistih, ki vsebujejo olje z značilnostmi oljčnega olja 23.04 B Oljne pogače in drugi ostanki (razen usedlin), dobljeni pri ekstrakciji rastlinskih olj, brez oljnih pogač in drugih ostankov, dobljenih pri ekstrakciji oljčnega olja (c) 15.07 A Oljčno olje (d) 07.01 N Oljke, sveže ali ohlajene 07.02 A Oljke (kuhane ali nekuhane), zamrznjene 07.03 A Oljke, začasno konzervirane v slanici, žvepleni vodi ali drugih raztopinah za konzerviranje, vendar ne posebej pripravljene za takojšnjo uporabo ex 07.04 B Posušene, dehidrirane ali evaporirane oljke, cele, prerezane, razrezane, razbite oljke ali oljke v prahu, vendar ne dalje pripravljene (e) 15.17 B I Ostanki, ki nastanejo pri obdelavi maščobnih sestavin ali živalskih ali rastlinskih voskov in vsebujejo olja z značilnostmi oljčnega olja 23.04 A Oljne pogače in drugi ostanki, ki nastanejo pri stiskanju oljčnega olja NASLOV I Trgovina Člen 2 1. Za proizvode, navedene v členu 1(2)(a), (b) in (d), razen tistih, ki spadajo pod podštevilki 07.01 N II in 07.03 A II skupne carinske tarife, ter za proizvode, ki spadajo pod podštevilko 23.04 A I, se uporablja skupna carinska tarifa. Za proizvode, navedene v členu 1(2)(c) in (e), razen tistih, ki spadajo pod podštevilko 23.04 A I, in za proizvode, ki spadajo pod podštevilki 07.01 N II in 07.03 A II skupne carinske tarife, se uporablja sistem prelevmanov za uvoz iz tretjih držav. 2. Splošna pravila za razlago skupne carinske tarife in posebne določbe za njeno uporabo veljajo za tarifno uvrščanje proizvodov, ki jih obravnava ta uredba; tarifna nomenklatura, ki izhaja iz uporabe te uredbe, se vključi v skupno carinsko tarifo. Člen 3 1. Razen če določa drugače ta uredba ali Svet, ki deluje v skladu s kvalificirano večino na predlog Komisije, je v trgovini s tretjimi državami prepovedano naslednje: - uporaba katerih koli dajatev z enakim učinkom kakor carina; - uporaba katerih koli količinskih omejitev ali ukrepov z enakovrednim učinkom. Omejitev uvoznih in izvoznih dovoljenj, ki jih predvideva člen 19, na posebno kategorijo tistih, ki imajo pravico do njih, se šteje za enega od ukrepov, za katere velja, da imajo enakovreden učinek kakor količinske omejitve. 2. Kadar se iz tretjih držav uvažajo proizvodi, navedeni v členu 1(2)(a) in (b), v takih količinah in pod takimi pogoji, ki lahko ogrozijo ali bi lahko resno ogrozili interese proizvajalcev Skupnosti proizvodov, navedenih v členu 1, se lahko uvede kompenzacijski znesek za uvoz teh proizvodov. Kompenzacijski znesek se lahko zaračunava tudi za uvoz proizvodov, navedenih v členu 1(2)(a) in (b), kadar, kot rezultat neposrednih ali posrednih subvencij ali premij, ki jih za te proizvode izplačuje ena ali več tretjih držav, ali kot rezultat enakovrednih ukrepov, dejanska ponudba teh proizvodov ne ustreza cenam, ki bi prevladovale, če teh ukrepov in prakse ne bi bilo, in kadar take situacije povzročajo ali bi lahko povzročile resno škodo za proizvodnjo obravnavanih proizvodov v Skupnosti. Pri uvedbi teh kompenzacijskih zneskov je treba upoštevati mednarodne obveznosti držav članic in Skupnosti. Zneski se določijo v skladu s pravili, ki jih sprejme Svet v skladu s kvalificirano večino na predlog Komisije. NASLOV II Oljčno olje Člen 4 1. Skupnost vsako leto določi: (a) pred 1. avgustom za tržno leto, ki se začenja naslednje leto: proizvodno ciljno ceno in intervencijsko ceno za oljčno olje; (b) pred 1. oktobrom za naslednje tržno leto: reprezentativno tržno ceno in ceno na pragu za oljčno olje. Vendar pa se ob spremembi dejavnikov na trgu med tržnim letom, s katerimi je bila določena reprezentativna tržna cena za oljčno olje, lahko odloči, v skladu s postopkom, določenim v členu 38, o spremembi reprezentativne tržne cene in cene na pragu med tržnim letom. 2. Te cene bodo določene na stopnji trženja na debelo za standardno kakovost olja, ki ustreza enemu od poimenovanj v Prilogi. 3. Tržno leto za oljčno olje se začne 1. novembra in traja do 31. oktobra naslednje leto. 4. Cene, navedene v odstavku 1(a), in standardna kakovost, navedena v odstavku 2, se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 43(2) Pogodbe. Cene, navedene v odstavku 1(b), sprejme Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije. Enak postopek se uporabi za sprejemanje splošnih pravil za uporabo drugega pododstavka odstavka 1. Člen 5 1. Uvede se pomoč za proizvodnjo oljčnega olja. Ta pomoč, v enotnem znesku za vso Skupnost, se določi letno pred 1. avgustom za tržno leto, ki se začne naslednje leto, v skladu s postopkom, določenim v členu 43(2) Pogodbe. Pomoč, ki je oblikovana tako, da pripomore k oblikovanju pravičnega dohodka za proizvajalce, se določi z upoštevanjem učinka pomoči za porabo, določene v členu 11, samo na delež proizvodnje. 2. Pomoč se izplača: - pridelovalcem, ki so člani skupin proizvajalcev, priznanih z Uredbo (EGS) št. 1360/78, na osnovi količine olja, ki ga dejansko proizvedejo, - drugim pridelovalcem na osnovi števila in proizvodnega potenciala oljčnih dreves, ki jih gojijo, ter pridelka teh dreves, določeno po pavšalni stopnji in s predpostavko, da so bile pridelane oljke dejansko obrane. Vendar se pomoč izplača samo za območja, zasajena z oljčnimi drevesi na dan 31. oktobra 1978. 3. Priznane skupine proizvajalcev lahko pomagajo pri oblikovanju proizvodnega potenciala in pridelkov, navedenih v odstavku 2. 4. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme splošna pravila za uporabo tega člena. V skladu z enakim postopkom lahko Svet odloči o dodelitvi odstotka proizvodne pomoči, namenjenega vsem ali nekaterim proizvajalcem za financiranje regionalnih ukrepov za izboljšanje kakovosti proizvodnje oljk. 5. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 38, in, kjer je to primerno, v skladu s postopkom, določenim v členu 13 Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike6, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EGS) št. 2788/727. Člen 6 Proizvodna ciljna cena se določi na stopnji, ki je pravična do proizvajalcev, pri čemer je treba upoštevati potrebo po ohranitvi proizvodnje Skupnosti na zahtevanem nivoju. Člen 7 Reprezentativna tržna cena se določi na stopnji, ki dovoljuje normalno trgovanje proizvedenega oljčnega olja, pri čemer je treba upoštevati cene konkurenčnih proizvodov, še zlasti pa mogoč trend teh cen med tržnim letom ter vpliv mesečnih zviševanj, navedenih v členu 10, na ceno oljčnega olja. Člen 8 Intervencijska cena je enaka proizvodni ciljni ceni, zmanjšani za proizvodno pomoč, navedeno v členu 5, in znesek, ki dovoljuje tržna nihanja in stroške prevoza oljčnega olja z območij proizvodnje na območja porabe. Člen 9 Cena na pragu je določena tako, da bo prodajna cena uvoženega proizvoda na mejnem prehodu Skupnosti enaka reprezentativni tržni ceni, pri čemer se upošteva učinek ukrepov, navedenih v členu 11(3). Mejni prehod se določi v skladu s postopkom, določenim v členu 38. Člen 10 Da bi omogočili povečanje prodaje, se reprezentativna tržna cena, intervencijska cena in cena na pragu enkrat na mesec zvišajo, najmanj pet mesecev, z začetkom 1. januarja, za enak znesek za vse tri cene. Mesečna zvišanja, ki so vsak mesec enaka, vsako leto določi Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije ob upoštevanju povprečnih stroškov skladiščenja in obresti, ki jih zaračunava Skupnost. Člen 11 1. Kadar proizvodna ciljna cena, zmanjšana za proizvodno pomoč, presega reprezentativno tržno ceno za oljčno olje, se izplača pomoč za porabo za oljčno olje, proizvedeno in prodano znotraj Skupnosti. Pomoč je enaka razliki med tema dvema zneskoma. 2. Kadar se trgovski organizaciji pod nadzorom zadevne države članice zaupa upravljanje ureditve pomoči za porabo, lahko omenjena država članica pooblasti to organizacijo, da od prejemnikov pomoči zaračunava pristojbino za pokritje stroškov, ki se pojavijo pri upravljanju te ureditve. 3. Svet, ki deluje s kvalificirano večino, na predlog Komisije, vsako leto pred 1. oktobrom za naslednje tržno leto odloči o odstotku za pomoč za porabo, ki jo je treba dodeliti za reklamne akcije, in po možnosti za druge projekte za promocijo porabe oljčnega olja v Skupnosti. 4. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme splošna pravila za uporabo tega člena in še posebej tista, ki se nanašajo na potrjevanje upravičenosti do pomoči; ta potrditev se načelno nanaša na v Skupnosti pridelano oljčno olje in na olje, uvoženo iz tretjih držav. 5. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 38, in, kjer je to primerno, v skladu s postopkom, določenim v členu 13 Uredbe (EGS) št. 729/70. Člen 11a Države članice sprejmejo, kolikor jih to zadeva, potrebne ukrepe za kaznovanje kršitev ureditev pomoči, določenih v členu 5 in 11. Države članice sporočijo Komisiji ukrepe, določene v prvem odstavku, kakor hitro so ti sprejeti. Člen 12 1. Intervencijske agencije, ki jih določijo države članice, v skladu s pravili, sprejetimi v odstavku 4, odkupijo oljčno olje s poreklom iz Skupnosti, ki jim ga ponudijo proizvajalci ali priznane skupine in združenja proizvajalcev, pri tem pa upoštevajo Uredbo (EGS) št. 1360/78 v intervencijskih centrih in proizvodnih območjih. Intervencijske agencije odkupujejo po intervencijskih cenah. Odkupna cena se prilagodi s pomočjo lestvice rasti in padcev cen, kadar opis ali kakovost olja, ponujenega intervencijski agenciji, ne ustrezata kriterijem, za katere je bila določena intervencijska cena. Če je na zahtevo intervencijske agencije olje dostavljeno na drug kraj, in ne v center, ki ga je določil prodajalec ob ponudbi, se razlika v ceni stroškov prevoza, ki jo nosi prodajalec, upošteva pri plačilu. 2. Intervencijske agencije prodajajo znotraj Skupnosti oljčno olje, ki so ga odkupile, pod pogoji, ki ne motijo trga na stopnji proizvodnje. 3. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme: (a) pogoje, pod katerimi lahko potekajo intervencije zadnje tri mesece tržnega leta; (b) pogoje, pod katerimi lahko intervencijske agencije ponudijo odkupljeno olje za prodajo; (c) kriterije, ki se uporabljajo za določitev intervencijskih centrov. 4. Podrobna pravila za uporabo tega člena in določitev intervencijskih centrov se sprejmejo v skladu s postopkom, navedenim v členu 38. Člen 13 Da bi omilili posledice nihanj pridelka na ravnovesje med ponudbo in povpraševanjem in da bi tako stabilizirali potrošniške cene, lahko Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije od intervencijskih agencij zahteva, da oblikujejo varnostne zaloge oljčnega olja; Svet bo v skladu z enakim postopkom določil pogoje, ki bodo zahtevali oblikovanje, upravljanje in prodajo varnostnih zalog. Člen 14 1. Kadar se neobdelano oljčno olje, ki spada pod podštevilko 15.07 A I skupne carinske tarife, uvaža iz držav tretjega sveta, in kadar je cena na pragu višja kakor cena cif, se zaračunava prelevman, ki je enak razliki med tema dvema cenama. 2. Cena cif, izračunana za mejni prehod, iz člena 9, se določi na osnovi najugodnejših nakupnih možnosti na svetovnem trgu, pri čemer se cene prilagodijo glede na kakršne koli razlike od poimenovanja ali kakovosti, za katero je bil določen cenovni prag. 3. Kadar kotacije na svetovnem trgu niso odločilen dejavnik za ponudbeno ceno in kadar je ta cena nižja od cen na svetovnem trgu, bo, samo za zadevne uvoze, cena cif zamenjala ceno, določeno na osnovi ponudbene cene.. 4. Komisija določi prelevman. Kriteriji za določanje cene cif in cene, navedene v odstavku 3, in podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 38. Člen 15 1. Prelevman se zaračunava za oljčno olje, uvoženo iz tretjih držav, ki spada pod podštevilko 15.07 A II skupne carinske tarife. Ta prelevman sestavljata variabilni del, ki ustreza prelevmanu, ki se uporablja za količino oljčnega olja, potrebnega za proizvodnjo uvoženega olja, ki se lahko določi po standardni stopnji, in fiksni del za zaščito predelovalne industrije. 2. Kadar iz enega ali več vzrokov ponudbene cene za oljčno olje, ki spada v podštevilko 15.07 A II skupne carinske tarife, niso v skladu s cenami cif, ki jih določa člen 14, se cene cif nadomestijo z izračunom variabilnega dela prelevmana s ceno, določeno na podlagi zgoraj omenjenih ponudbenih cen. 3. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, navedenim v členu 38. Člen 16 1. Kadar se dejanskega trenda na svetovnem trgu z nepredelanim oljčnim oljem ne da določiti iz ponudb na tem trgu, se prelevman za uvoz proizvodov, navedenih v členih 14 in 15, določi z razpisnim postopkom. 2. Komisija bo periodično določila stopnjo minimalnega prelevmana, pri čemer bo med drugim upoštevala tudi stopnje prelevmana, navedene v razpisu. Vsak ponudnik, ki je navedel stopnjo prelevmana, enako ali višjo od minimalne stopnje, bo razglašen za uspešnega ponudnika in bo moral uvoziti količino proizvodov, določeno v svoji ponudbi, po višini prelevmana, ki jo je navedel. 3. Vendar pa uvoz količin, ki ne vplivajo na položaj na trgu, ni vključen v zgoraj navedeni postopek javnega razpisa. V tem primeru se obračuna zadnja veljavna minimalna višina prelevmana pred uvozom. 4. Kadar trendi na svetovnem trgu z nepredelanim oljčnim oljem nihajo glede na predstavitev olja, se lahko določijo različne minimalne višine prelevmana za zadevne predstavitve. 5. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme splošna pravila za uporabo tega člena. 6. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 38. Člen 17 1. Za uvoz oljk iz tretjih držav, ki spadajo pod podštevilki 07.01 N II in 07.0.3 A II skupne carinske tarife, se zaračunava prelevman, ki izhaja iz prelevmana, ki se uporablja za oljčno olje iz člena 14, in temelji na vsebnosti olja v uvoženih proizvodih. Vendar pa zaračunani prelevman ne more biti nižji kakor znesek, ki je enak 8 % vrednosti uvoženega proizvoda, pri čemer se ta znesek določi po standardni stopnji. 2. Za uvožene proizvode iz tretjih držav, ki spadajo pod podštevilki 23.04 A II in 15.17 B I skupne carinske tarife, se zaračunava prelevman, ki izhaja iz prelevmana za oljčno olje in ki temelji na vsebnosti olja v uvoženih proizvodih. 3. Kadar se uporablja člen 16, se prelevman zaračunava na uvožene proizvode, navedene v prejšnjih odstavkih, upoštevajoč minimalno višino prelevmana, ki se nanaša na količino oljčnega olja, ki ga vsebujejo ti proizvodi. Vendar pa se za proizvode, navedene v odstavku 1, uporablja drugi pododstavek navedenega odstavka. 4. Komisija periodično določi prelevmane, navedene v tem členu. 5. Podrobna pravila za uporabo tega člena, še posebej za določitev vsebnosti olja, ki se lahko določi po standardni stopnji, se sprejme v skladu s postopkom, določenim v členu 38. Člen 18 1. Kadar se uporabljajo členi 14, 15 in 17(1) in (2), bo prelevman, ki se uporablja, tisti, ki velja na dan uvoza. Vendar, kar zadeva uvoz proizvodov, navedenih v členu 1(2)(c), se lahko prelevman določi vnaprej na zahtevo zadevne stranke, v skladu s pogoji, ki jih je sprejel Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije. 2. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 38. Člen 19 1. Pri uvozu proizvodov iz členov 1(2)(c) in 17 v Skupnost je treba predložiti uvozno dovoljenje. Za izvoz oljčnega olja iz Skupnosti je treba predložiti izvozno dovoljenje. Kadar se prelevman ali nadomestilo določi vnaprej, je treba vnaprejšnjo določitev zapisati na dovoljenju, ki služi kot pomožni dokument za tako vnaprejšnjo določitev. 2. Dovoljenje izda država članica vsakemu vlagatelju, ne glede na njegov sedež v Skupnosti. Vendar pa mora država članica, kadar se uporablja člen 16(1) in (2), kar zadeva oljčno olje, izdati uvozna dovoljenja samo ponudnikom, ki so navedli višino prelevmana, enako ali višjo od minimalne višine prelevmana. Uvozna in izvozna dovoljenja veljajo v celotni Skupnosti. Za izdajo teh dovoljenj je treba položiti varščino, ki zagotavlja izvedbo uvoza in izvoza med obdobjem veljavnosti dovoljenja; taka varščina se delno ali v celoti zaseže, če postopek ni izpeljan v določenem roku ali je izpeljan le delno. 3. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 38. Določajo trajanje veljavnosti dovoljenj in lahko natančno določijo rok za njihovo izdajo. Člen 20 1. Kadar se oljčno olje izvaža v tretje države: - se razlika med cenami Skupnosti in svetovnimi cenami lahko pokrije z nadomestilom, če je cena Skupnosti višja od svetovne cene; - se prelevman, ki pokriva razliko med svetovno ceno in ceno Skupnosti, lahko zaračunava, če je svetovna cena višja od cene Skupnosti. 2. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme splošna pravila za uporabo ukrepov, določenih v tem členu, še zlasti tista, ki zadevajo dodelitev nadomestila, zaračunavanje izvoznih prelevmanov, določanje njihovih zneskov in, kadar je to primerno, vnaprejšnjo določitev nadomestil. 3. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejme v skladu s postopkom, določenim v členu 38. Člen 20a Za oljčno olje, ki se uporablja v proizvodnji konzerviranih rib in zelenjave, veljajo ugodnosti sistema proizvodnih nadomestil ali celotna ali delna ukinitev uvoznega prelevmana. Splošna pravila za uporabo tega člena sprejme Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije. Člen 20b 1. Če se zaradi uvoza ali izvoza na trgu Skupnosti z enim ali več proizvodi, navedenimi v členu 1(2)(c), (d) in (e), pojavijo resne motnje ali nevarnost, da pride do resnih motenj, ki bi lahko ogrozile cilje, navedene v členu 39 Pogodbe, se lahko sprejmejo primerni ukrepi v trgovini s tretjimi državami, dokler te motnje ali nevarnost motenj ne preneha. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme pravila za uporabo tega odstavka in določi primere ter omejitve, znotraj katerih države članice lahko sprejemajo varnostne ukrepe. 2. Če nastane položaj, naveden v odstavku 1, se Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo odloči o potrebnih ukrepih; o ukrepih je treba obvestiti države članice in se začnejo takoj uporabljati. Če Komisija prejme zahtevo države članice, mora sprejeti odločitev o tej zahtevi v 24 urah po prejemu zahteve. 3. O ukrepih, o katerih se odloči Komisija, lahko katera koli država članica obvesti Svet v treh delovnih dneh od dneva, ko je bila o njih obveščena. Svet se nemudoma sestane in lahko s kvalificirano večino spremeni in dopolni ali prekliče zadevne ukrepe. Člen 20c V sektorju oljčnega olja morajo skupine proizvajalcev, določene v Uredbi (EGS) št. 1360/78, zato da bi bile priznane, izpolnjevati pogoje, določene z navedeno uredbo, in naslednje pogoje: - biti morajo sposobne dokazati dejansko proizvodnjo svojih članov; - biti morajo pooblaščene za vložitev enotnega zahtevka za vse svoje proizvodne člane; - biti morajo pooblaščene za prejemanje pomoči in izplačilo ustreznega dela vsakemu članu. Brez poseganja v člen 8 Uredbe (EGS) št. 1360/78 se priznanje skupine proizvajalcev prekliče, če ta ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev za priznanje, določenih v prvem pododstavku. Člen 20d 1. Z odstopanjem od členov 10(1) in (2) Uredbe (EGS) št. 1360/78 države članice za pet let od 1. novembra 1978, odobrijo pomoč priznanim skupinam proizvajalcev, da bi spodbudile njihovo oblikovanje in olajšale njihovo upravljanje, pod naslednjimi pogoji: (a) pomoč se odobri za pet let od datuma njihovega priznanja, in (b) zneski pomoči za prvo, drugo, tretje, četrto in peto leto bodo v enakem vrstnem redu: - ne več kakor 5 %, 4 %, 3 %, 2 % in 1 % od vrednosti proizvodnje, za katero veljata priznanje in trženje; - nikakor ne več kakor 80 %, 60 %, 40 %, 20 % in 10 % dejanskih stroškov ustanovitve in upravljanja skupine. 2. Kadar so cene na trgu Skupnosti blizu intervencijskim cenam med obdobjem, ki se določi, se lahko v skladu s postopkom, določenim v členu 38, sprejme odločitev, da lahko priznana skupina proizvajalcev sklene pogodbe o skladiščenju za oljčno olje, s katerim trgujejo. 3. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 38." Člen 2 Člen 42a Uredbe št. 136/66/EGS se nadomesti z naslednjim: "Člen 42a Skupna carinska tarifa kot priloga k Uredbi (EGS) št. 950/68 se spremeni: Carinska stopnja (%) Številka SCT Poimenovanje Avtonomna % ali prelevman (P) Konvencionalna % 1 2 3 4 07.01 N. Oljke II. Drugo 7 (P) 07.03 A. Oljke Il. Drugo 8 (P) 23.04 A. Oljne pogače in drugi ostanki, ki nastanejo pri ekstrakciji oljčnega olja: I. Vsebujejo 3 % ali manj na težo oljčnega olja Prosto II. Vsebujejo več kakor 3 % na težo oljčnega olja Prosto (P) Člen 3 Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Uporablja se od 1. novembra 1978. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Luksemburgu, 29. junija 1978 Za Svet Predsednik S. AUKEN 1 UL C 108, 8.5.1978, str. 49. 2 UL 172, 30.9.1966, str. 3025/66. 3 UL L 171, 28.6.1978, str. 8. 4 UL L 327, 26.11.1976, str. 4. 5 UL L 166, 23.6.1978, str. 1. 6 UL L 94, 28.4.1970, str. 13. 7 UL L 295, 30.12.1972, str. 1.