This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62014CN0314
Case C-314/14: Request for a preliminary ruling from the Korkein hallinto-oikeus (Finland) lodged on 1 July 2014 — Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki
Cauza C-314/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 1 iulie 2014 – Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki/Viestintävirasto
Cauza C-314/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 1 iulie 2014 – Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki/Viestintävirasto
JO C 292, 1.9.2014, p. 21–21
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
1.9.2014 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 292/21 |
Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 1 iulie 2014 – Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki/Viestintävirasto
(Cauza C-314/14)
2014/C 292/25
Limba de procedură: finlandeza
Instanța de trimitere
Korkein hallinto-oikeus
Părțile din procedura principală
Recurentă: Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki
Intimată: Viestintävirasto
Întrebările preliminare
1) |
Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2010/13/UE (1) trebuie interpretat în sensul că, în împrejurări precum cele din cauza principală, acesta se opune unei interpretări a legislației naționale potrivit căreia partajarea ecranului nu este considerată semnal de separare a unui program audiovizual de publicitatea televizată, dacă o parte a ecranului este rezervată genericului de la finalul programului, iar o altă parte este rezervată prezentării programelor care vor fi difuzate în continuare pe canalul unui organism de radiodifuziune, fără a apărea pe ecranul partajat și nici ulterior un semnal acustic sau optic care să indice în mod expres începutul unei pauze publicitare? |
2) |
Având în vedere caracterul de reglementare minimă al Directivei 2010/13/UE, articolul 23 alineatul (2) din directivă trebuie interpretat în sensul că, în împrejurări precum cele din cauza principală, acesta nu este compatibil cu calificarea semnalelor de menționare a sponsorului, transmise în cadrul altor programe decât programele sponsorizate, drept „spoturi publicitare” în sensul articolului 23 alineatul (1) din directivă, care trebuie incluse în spațiul publicitar maxim admis? |
3) |
Având în vedere caracterul de reglementare minimă al Directivei 2010/13/UE, noțiunea „spoturi publicitare” prevăzută la articolul 23 alineatul (1) din directivă coroborată cu expresia „[p]roporția […] dintr-un interval de o oră nu poate depăși 20 %”, care descrie spațiul publicitar maxim admis, trebuie interpretată în sensul că, în împrejurări precum cele din cauza principală, aceasta nu este compatibilă cu includerea în spațiul publicitar a unor „secunde negre” care sunt cuprinse în intervalul dintre diferite spoturi publicitare și sfârșitul unei pauze publicitare? |
(1) Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) (JO L 95, p. 1).