EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32021D1778
Council Implementing Decision (EU) 2021/1778 of 5 October 2021 authorising the Federal Republic of Germany to apply a special measure derogating from Article 193 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax
Decizia de punere în aplicare (UE) 2021/1778 a Consiliului din 5 octombrie 2021 de autorizare a Republicii Federale Germania să aplice o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată
Decizia de punere în aplicare (UE) 2021/1778 a Consiliului din 5 octombrie 2021 de autorizare a Republicii Federale Germania să aplice o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată
ST/11666/2021/INIT
JO L 360, 11.10.2021, p. 117–119
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Derogation | 32006L0112 | articol 193 | 07/10/2021 | 31/12/2024 |
11.10.2021 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 360/117 |
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2021/1778 A CONSILIULUI
din 5 octombrie 2021
de autorizare a Republicii Federale Germania să aplice o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), în special articolul 395 alineatul (1) primul paragraf,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1) |
Articolul 193 din Directiva 2006/112/CE prevede că persoana impozabilă care efectuează o livrare de bunuri sau o prestare de servicii are în general obligația de a plăti taxa pe valoarea adăugată (TVA) către autoritățile fiscale. |
(2) |
Prin scrisoarea înregistrată de Comisie la 15 martie 2021, Republica Federală Germania (denumită în continuare „Germania”) a prezentat Comisiei o cerere de autorizare a aplicării unei măsuri speciale de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE în ceea ce privește persoanele obligate la plata TVA-ului în cazul transferului de certificate de emisii comercializate în cadrul unui sistem național de comercializare în temeiul Legii privind comercializarea certificatelor de emisii provenind de la combustibili (Gesetz über einen nationalen Zertifikatehandel für Brennstoffemissionen – BEHG) din 12 decembrie 2019 (denumită în continuare „cererea”). |
(3) |
În temeiul articolului 395 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2006/112/CE, prin scrisorile din data de 7 aprilie 2021, Comisia a transmis cererea către celelalte state membre și, prin scrisoarea din 8 aprilie 2021, a informat Germania că deține toate informațiile necesare pentru a analiza cererea. |
(4) |
Articolul 199a alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 2006/112/CE le permite statelor membre să desemneze ca persoane obligate la plata TVA persoanele impozabile care primesc transferuri de certificate de emisii de gaze cu efect de seră, astfel cum sunt definite la articolul 3 din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2), și transferuri de alte unități care pot fi utilizate de operatori pentru respectarea directivei respective (denumit în continuare „mecanismul de taxare inversă”). Respectivele dispoziții au fost incluse în Directiva 2006/112/CE prin intermediul Directivei 2010/23/UE a Consiliului (3) pentru a contribui la combaterea fraudei în domeniul TVA. Aplicarea mecanismului de taxare inversă pentru comercializarea emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul articolului 199a alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 2006/112/CE este limitată la certificatele comercializate în cadrul sistemului UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS). |
(5) |
În temeiul BEHG, Germania a creat un cadru juridic pentru un sistem național de comercializare a certificatelor de emisii, pentru a reglementa emisiile care nu intră sub incidența EU ETS. Prin urmare, articolul 199a alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 2006/112/CE nu constituie un temei juridic pentru aplicarea mecanismului de taxare inversă în cazul comercializării certificatelor în temeiul BEHG. |
(6) |
Potrivit Germaniei, comerțul cu certificate de emisii este extrem de vulnerabil la frauda în materie de TVA. Comercializarea certificatelor pentru emisiile provenite de la combustibili în temeiul BEHG ar putea fi exploatată în scopuri frauduloase în același mod ca în cadrul EU ETS. Certificatele de emisii pot fi schimbate rapid, ușor și în mod repetat. În consecință, este foarte dificil pentru autorități să detecteze astfel de schimbări de proprietate și să asigurare perceperea valorii adecvate a taxei. Cumpărătorul certificatelor, în calitate de persoană impozabilă cu drept de deducere, ar putea deduce TVA-ul datorat, fără ca furnizorul să fi plătit administrației fiscale impozitul pe cifra de afaceri facturat. Mai precis, implicarea în lanțul de aprovizionare a „firmelor fantomă”, care dispar rapid sau nu dețin active, împiedică colectarea de către autorități a taxei eludate, fapt care are un impact negativ asupra bugetului. Pentru a remedia pierderile de venituri publice, Germania a solicitat autorizarea de a deroga de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE pentru a introduce mecanismul de taxare inversă pentru transferul certificatelor de emisii. |
(7) |
Desemnarea destinatarului, fiind persoană impozabilă, drept persoană care are obligația de a plăti TVA-ul în aceste cazuri speciale ar simplifica procedura de colectare a TVA-ului și ar preveni evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale. Prin urmare, Germania ar trebui să fie autorizată să aplice mecanismul de taxare inversă în cazul transferului de certificate de emisii comercializate în cadrul unui sistem național în temeiul BEHG (denumită în continuare „măsura specială”). |
(8) |
Măsura specială ar trebui să fie limitată în timp. Prin urmare, Germania ar trebui să fie autorizată să aplice măsura specială până la 31 decembrie 2024. |
(9) |
Dat fiind domeniul de aplicare și elementul de noutate al măsurii speciale, este important ca efectul acesteia să fie evaluat. Prin urmare, în cazul în care dorește prelungirea măsurii speciale după 2024, Germania ar trebui să transmită Comisiei, până la 31 martie 2024, un raport care să includă o reexaminare a măsurii speciale, împreună cu cererea de prelungire. Raportul ar trebui să includă o evaluare a impactului măsurii speciale asupra combaterii fraudei în domeniul TVA și a numărului de comercianți și de tranzacții afectate de măsura specială. |
(10) |
Măsura specială nu va avea un impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii provenind din TVA, |
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Republica Federală Germania este autorizată să prevadă că persoana obligată la plata TVA-ului este persoana impozabilă căreia i se efectuează transferul certificatelor de emisii comercializate în cadrul unui sistem național de comercializare în temeiul Legii privind comercializarea certificatelor de emisii provenind de la combustibili (Gesetz über einen nationalen Zertifikatehandel für Brennstoffemissionen) din 12 decembrie 2019.
Articolul 2
Prezenta decizie expiră la 31 decembrie 2024.
Orice cerere de prelungire a măsurii speciale prevăzute în prezenta decizie se transmite Comisiei până la 31 martie 2024 și este însoțită de un raport privind aplicarea acestei măsuri, care include o evaluare a impactului măsurii asupra combaterii fraudei în domeniul TVA și a numărului de comercianți și de tranzacții afectate de măsură.
Articolul 3
Prezenta decizie produce efecte de la data notificării.
Articolul 4
Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania.
Adoptată la Luxemburg, 5 octombrie 2021.
Pentru Consiliu
Președintele
A. ŠIRCELJ
(1) JO L 347, 11.12.2006, p. 1.
(2) Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 25.10.2003, p. 32).
(3) Directiva 2010/23/UE a Consiliului din 16 martie 2010 de modificare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, cu privire la aplicarea opțională și temporară a mecanismului de taxare inversă pentru prestarea anumitor servicii care prezintă risc de fraudă (JO L 72, 20.3.2010, p. 1).