EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 42009X1230(01)
Revised Code of Conduct for the effective implementation of the Convention on the elimination of double taxation in connection with the adjustment of profits of associated enterprises
Pārskatīts Rīcības kodekss, lai sekmīgi īstenotu Konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociētu uzņēmumu peļņas korekciju
Pārskatīts Rīcības kodekss, lai sekmīgi īstenotu Konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociētu uzņēmumu peļņas korekciju
OV C 322, 30.12.2009, p. 1–10
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
30.12.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 322/1 |
Pārskatīts Rīcības kodekss, lai sekmīgi īstenotu Konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociētu uzņēmumu peļņas korekciju
2009/C 322/01
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME UN PADOMĒ SANĀKUŠIE DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJI,
ŅEMOT VĒRĀ 1990. gada 23. jūlija Konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju (“Arbitrāžas konvencija”),
ATZĪSTOT, ka gan dalībvalstīm kā Arbitrāžās konvencijas līgumslēdzējām valstīm, gan nodokļu maksātājiem vajadzīgi sīkāk izstrādāti noteikumi, kas ļautu sekmīgāk īstenot Arbitrāžas konvenciju,
ŅEMOT VĒRĀ Komisijas 2009. gada 14. septembra paziņojumu par ES Kopējā transfertcenu noteikšanas foruma (JTPF) darbu laikposmā no 2007. gada marta līdz 2009. gada martam, pamatojoties uz JTPF ziņojumiem par sodiem un transfertcenām un par dažu Arbitrāžas konvencijas noteikumu interpretāciju,
UZSVEROT, ka šis rīcības kodekss ir politiska apņemšanās, kas neiespaido dalībvalstu tiesības un pienākumus vai dalībvalstu un Eiropas Savienības attiecīgās kompetences jomas, kas izriet no Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību,
ATZĪSTOT, ka šā rīcības kodeksa īstenošanai nevajadzētu kavēt risinājumus globālākā līmenī,
ŅEMOT VĒRĀ secinājumus, kas ietverti JTPF ziņojumā par sodiem,
PIEŅEM ŠĀDU PĀRSKATĪTO RĪCĪBAS KODEKSU.
Neietekmējot dalībvalstu un Eiropas Savienības attiecīgo kompetenci, šis pārskatītais rīcības kodekss attiecas uz Arbitrāžas konvencijas īstenošanu un dažiem jautājumiem, kas saistīti ar savstarpējās vienošanās procedūru saskaņā ar nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas līgumiem starp dalībvalstīm.
1. Arbitrāžas konvencijas darbības joma
1.1. ES trīsstūrveida transfertcenu gadījumi
a) |
šajā rīcības kodeksā ES trīsstūrveida lieta ir tāda lieta, kur Arbitrāžas konvencijas procedūras pirmajā pakāpē divas ES kompetentās iestādes nevar pilnībā atrisināt nodokļu dubulto uzlikšanu, kas rodas transfertcenas gadījumā, piemērojot nesaistītu uzņēmumu darījuma principu, jo saistītais uzņēmums, kurš atrodas citā(-s) dalībvalstī(-s) un kuru identificējušas abas ES kompetentās iestādes (pierādījuma pamatā ir salīdzināmības analīze, tostarp funkcionālā analīze, un citi saistītie faktuālie elementi), būtiski ietekmēja nesaistītu uzņēmumu darījuma principa rezultātu attiecīgo darījumu ķēdē vai komerciālajās/finanšu attiecībās, un ko par tādu atzīst nodokļu maksātājs, kas ir cietis no nodokļu dubultās uzlikšanas un pieprasa piemērot Arbitrāžas konvencijas noteikumus; |
b) |
arbitrāžas konvencijas darbības joma ietver visus ES darījumus, kas iesaistīti dalībvalstu trīsstūrveida lietās. |
1.2. Nepietiekamā kapitalizācija (1)
Arbitrāžas konvencija skaidri atsaucas uz peļņu, kas izriet no komerciālām vai finanšu attiecībām, bet nediferencē konkrētus peļņas veidus. Tāpēc Arbitrāžas konvencija attiecas uz peļņas korekcijām, kas izriet no finanšu attiecībām, tostarp attiecībā uz aizdevumu un tā noteikumiem, un pamatojas uz nesaistītu uzņēmumu darījuma principu.
2. Lietas pieņemamība
Pamatojoties uz Arbitrāžas konvencijas 18. pantu, dalībvalstīm tiek ieteikts pieņemt, ka uz lietu attiecas Arbitrāžas konvencija, ja lūgums iesniegts termiņā pēc tam, kad stājusies spēkā jaunu dalībvalstu pievienošanās Arbitrāžas konvencijai, pat ja korekcija attiecas uz iepriekšējiem fiskālajiem gadiem.
3. Bargas sankcijas
Tā kā 8. pants 1. punkts paredz elastību, atsakot iespēju izmantot Arbitrāžas konvenciju bargu sankciju piemērošanas gadījumā, un ņemot vērā kopš 1995. gada gūto praktisko pieredzi, dalībvalstīm tiek ieteikts precizēt vai pārskatīt savas vienpusējās deklarācijas Arbitrāžas konvencijas pielikumā, lai labāk atspoguļotu nostāju, ka bargas sankcijas jāpiemēro tikai ārkārtas gadījumos, piemēram, ja notikusi krāpšana.
4. Trīs gadu termiņa sākums (termiņš lūguma iesniegšanai saskaņā ar Arbitrāžas konvencijas 6. panta 1. punktu)
Par trīs gadu termiņa sākumu uzskata dienu, kad sniegts “pirmais paziņojums par nodokļu pārskatīšanu vai līdzvērtīgs paziņojums, kas ir vai varētu būt par cēloni nodokļu dubultai uzlikšanai Arbitrāžās konvencijas 1. panta nozīmē, piemēram, sakarā ar transfertcenu noteikšanas korekciju” (2).
Attiecībā uz transfertcenu noteikšanu dalībvalstīm iesaka piemērot šo definīciju, arī nosakot trīs gadu termiņu, kas paredzēts 25. panta 1. punktā ESAO Parauga konvencijā par nodokļu uzlikšanu attiecībā uz ienākumu un kapitālu un kuru īsteno saskaņā ar nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas līgumiem, kas noslēgti starp dalībvalstīm.
5. Divu gadu termiņa sākums (Arbitrāžas konvencijas 7. panta 1. punkts)
a) |
Piemērojot Arbitrāžas Konvencijas 7. panta 1. punktu, lietu uzskata par iesniegtu saskaņā ar 6. panta 1. punktu, kad nodokļu maksātājs iesniedzis šādas ziņas:
|
b) |
divu gadu termiņš sākas vēlākajā no šādām dienām:
|
6. Savstarpējās vienošanās procedūras saskaņā ar Arbitrāžas konvenciju
6.1. Vispārīgi noteikumi
a) |
neraugoties uz tūlītējām fiskālajām sekām, kas var skart kādu dalībvalsti, tiek piemērots nesaistītu uzņēmumu darījuma princips, kā to paredz ESAO; |
b) |
lietu izskata pēc iespējas ātrāk, ņemot vērā konkrētās lietas jautājumu sarežģītību; |
c) |
tiek apsvērti jebkuri piemēroti līdzekļi, lai pēc iespējas ātri panāktu savstarpēju vienošanos, tostarp tikšanās. Attiecīgā gadījumā uzņēmumu aicina paskaidrot savu viedokli kompetentajai iestādei; |
d) |
ņemot vērā šā rīcības kodeksa noteikumus, savstarpēja vienošanās būtu jāpanāk divos gados no dienas, kad lieta tika sākotnēji iesniegta vienai no kompetentajām iestādēm saskaņā ar šā rīcības kodeksa 5. punkta b) apakšpunktu. Tomēr dažās situācijās (piemēram, ja lietā drīz var panākt risinājumu vai ja darījums ir īpaši sarežģīts, vai trīsstūrveida lietās) var piemērot Arbitrāžas konvencijas 7. panta 4. punktu (kurā paredzēta iespēja termiņus pagarināt), lai vienotos par nelielu pagarinājumu; |
e) |
savstarpējās vienošanās procedūrai nebūtu jāuzliek nekādas neatbilstīgas vai pārmērīgas ievērošanas izmaksas personai, kas lūgusi procedūras piemērošanu, vai jebkurai citai personai, kas saistīta ar lietu. |
6.2. ES trīsstūrveida transfertcenu gadījumi
a) |
tiklīdz dalībvalstu kompetentās iestādes ir vienojušās, ka izskatāmā lieta ir ES trīsstūrveida lieta, tām nekavējoties jāaicina otra (pārējās) ES kompetentā(-s) iestāde(-s) piedalīties procesā un sarunās novērotāja vai aktīva dalībnieka lomā un kopā nolemt par turpmāko pieeju. Attiecīgi citai(-ām) ES kompetentajai(-ām) iestādei(-ēm) arī jāsniedz visa attiecīgā informācija, piemēram, organizējot informācijas apmaiņu. Cita(-as) ES kompetentā(-s) iestāde(-es) jāaicina apliecināt “sava(-u)” nodokļu maksātāja(-u) faktisko vai iespējamo iesaisti; |
b) |
kompetentās iestādes, kas iesaistītas nodokļu dubultās uzlikšanas risināšanā ES trīsstūrveida lietās saskaņā ar Arbitrāžas konvenciju, var pieņemt vienu no šādām pieejām:
Šādos nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumos dalībvalstīm iesaka izmantot daudzpusējo procedūru. Taču par procedūru vienmēr jāvienojas visām kompetentajām iestādēm, pamatojoties uz konkrētās lietas faktiem un apstākļiem. Ja daudzpusējā pieeja nav iespējama un tiek sāktas divas vai vairāk paralēlas divpusējās procedūras, visām attiecīgajām kompetentajām iestādēm jāiesaistās Arbitrāžas konvencijas procedūras pirmajā posmā vai nu kā līgumslēdzējām valstīm sākotnējā Arbitrāžas konvencijas piemērošanā, vai kā novērotājām; |
c) |
novērotāja statusu var mainīt uz dalībnieka statusu atkarībā no sarunu attīstības un sniegtajiem pierādījumiem. Ja otra (citas) ES kompetentā(-s) iestāde(-s) vēlas piedalīties otrajā posmā (arbitrāžā), tai (tām) jākļūst par dalībnieku(-iem). Tas, ka otra (citas) ES kompetentā(-s) iestāde(-s) visā sarunu laikā paliek novērotāja statusā, neietekmē Arbitrāžas konvencijas noteikumu piemērošanu (piemēram, termiņus un procedūras jautājumus). Līdzdalība novērotāja(-u) statusā neuzliek otrai (citām) kompetentajai(-ām) iestādei(-ēm) saistības attiecībā uz Arbitrāžas konvencijas procedūras galīgo rezultātu. Procedūras gaitā apmainoties ar informāciju, jāievēro parastās tiesiskās un administratīvās prasības un procedūras; |
d) |
nodokļu maksātājam(-iem) cik vien iespējams drīz jāinformē attiecīgās nodokļu iestādes, ka lietā varētu būt iesaistīta(-s) cita(-s) persona(-s) citā(-s) dalībvalstī(-īs). Pēc šāda paziņojuma atbilstīgā termiņā jāsniedz visi attiecīgie fakti un apliecinošā dokumentācija. Šāda pieeja ne vien palīdzēs ātrāk rast risinājumu, bet arī novērsīs gadījumus, kad nodokļu dubultās uzlikšanas jautājumi netiek atrisināti dažādu dalībvalstu procedūras termiņu dēļ. |
6.3. Praktiskā darbība un pārredzamība
a) |
lai mazinātu izmaksas un kavēšanos, kas rodas tulkošanas dēļ, savstarpējās vienošanās procedūru, jo īpaši nostājas izklāstu apmaiņu, vajadzētu veikt vienā darba valodā vai līdzvērtīgā veidā, ja kompetentās iestādes var panākt divpusēju (vai daudzpusēju) vienošanos; |
b) |
uzņēmumu, kas pieprasa savstarpējās vienošanās procedūru, par jebkuru būtisku attīstību lietā, kas rodas procedūras gaitā, informē tā kompetentā iestāde, kurai tas iesniedzis lūgumu; |
c) |
tiek nodrošināta informācijas konfidencialitāte saistībā ar jebkuru personu, ko aizsargā divpusējs nolīgums par nodokļiem vai dalībvalsts tiesību akti; |
d) |
kompetentā iestāde apliecina nodokļu maksātāja lūguma saņemšanu par savstarpējas vienošanās procedūras sākšanu viena mēneša laikā pēc lūguma saņemšanas un vienlaikus informē kompetento(-ās) iestādi(-es) citā(-s) lietā iesaistītajā(-s) dalībvalstī(-s), nosūtot pielikumā nodokļu maksātāja lūguma kopiju; |
e) |
ja kompetentā iestāde uzskata, ka uzņēmums nav iesniedzis obligāto informāciju, kas nepieciešama savstarpējās vienošanās procedūras sākšanai, kā minēts 5. punkta a) apakšpunktā, tā aicina uzņēmumu divos mēnešos pēc lūguma saņemšanas iesniegt konkrētu papildinformāciju, kas tai ir vajadzīga; |
f) |
dalībvalstis apņemas, ka kompetentā iestāde atbildēs uzņēmumam, kas iesniedz lūgumu, kādā no šiem veidiem:
|
g) |
ja kompetentā iestāde uzskata, ka lieta ir pamatota, tai būtu jāsāk savstarpējās vienošanās procedūra, informējot citas dalībvalsts kompetento iestādi par tās lēmumu un nosūtot pielikumā šā rīcības kodeksa 5. punkta a) apakšpunktā minētās informācijas kopiju. Vienlaikus tā informē personu, kas atsaukusies uz Arbitrāžas konvenciju, ka tā ir sākusi savstarpējās vienošanās procedūru. Pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, kompetentā(-s) iestāde(-s), kas sākusi(-šas) savstarpējās vienošanās procedūru, arī informē citas dalībvalsts kompetento iestādi un personu, kas iesniegusi lūgumu, vai lieta ir iesniegta termiņā, kas paredzēts Arbitrāžas konvencijas 6. panta 1. punktā, kā arī par Arbitrāžas konvencijas 7. panta 1. punktā minēto divu gadu termiņa sākuma dienu. |
6.4. Nostājas izklāstu apmaiņa
a) |
dalībvalstis apņemas, ka, sākot savstarpējās vienošanās procedūru, tās valsts kompetentā iestāde, kurā veikta nodokļu pārskatīšana, t. i., ir pieņemts vai ir paredzēts pieņemt galīgo nodokļu iestādes lēmumu par ienākumiem vai līdzvērtīgu lēmumu, ar kuru paredz korekciju, kas ir vai varētu būt par cēloni nodokļu dubultai uzlikšanai Arbitrāžas konvencijas 1. panta nozīmē, nosūtīs nostājas izklāstu kompetentajai(-ām) iestādei(-ēm) citā(-s) lietā iesaistītajā(-s) dalībvalstī(-s), izklāstot:
|
b) |
nostājas izklāstā iekļauj pilnīgu nodokļu pārskatīšanas vai korekcijas pamatojumu un pievieno pamatdokumentu, kas apstiprina kompetentās iestādes nostāju, un visu citu dokumentu sarakstu, kuri izmantoti korekcijas noteikšanai; |
c) |
nostājas izklāstu pēc iespējas ātrāk nosūta kompetentajai(-ām) iestādei(-ēm) citā(-s) dalībvalstī(-s), kura(-s) iesaistītas lietā, ņemot vērā konkrētās lietas sarežģītību, un ne vēlāk kā četros mēnešos kopš vēlākās no šādām dienām:
|
d) |
dalībvalstis apņemas, ka, ja tās valsts kompetentā iestāde, kurā nav veikta vai nav paredzēts veikt nodokļu pārskatīšanu vai nav pieņemts vai nav paredzēts pieņemt līdzvērtīgu lēmumu, kas ir vai varētu būt par cēloni nodokļu dubultai uzlikšanai Arbitrāžas konvencijas 1. panta nozīmē, piemēram, sakarā ar transfertcenu noteikšanas korekciju, saņem nostājas izklāstu no citas kompetentās iestādes, tā atbildēs pēc iespējas ātrāk, ņemot vērā konkrētās lietas sarežģītību un ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā pēc nostājas izklāsta saņemšanas; |
e) |
atbildi sniedz kādā no šiem veidiem:
|
f) |
dalībvalstis apņemas veikt attiecīgus pasākumus, lai paātrinātu procedūras, kur tas ir iespējams. Šajā sakarā dalībvalstīm būtu jāparedz regulāri vismaz vienreiz gadā organizēt tikšanās starp kompetentajām iestādēm, lai apspriestu neizlemto lietu izskatīšanu savstarpējās vienošanās procedūras gaitā (ar nosacījumu, ka šādu lietu skaits pamato šādas regulāras tikšanās). |
6.5. Nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas līgumi starp dalībvalstīm
Ciktāl tas attiecas uz transfertcenu noteikšanu, dalībvalstīm iesaka 1., 2. un 3. punktu piemērot arī attiecībā uz tām savstarpējās vienošanās procedūrām, kas ierosinātas saskaņā ar 25. panta 1. punktu ESAO Parauga konvencijā par nodokļu uzlikšanu attiecībā uz ienākumu un kapitālu, ko īsteno ar nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanas līgumiem starp dalībvalstīm.
7. Lietu izskatīšana Arbitrāžas konvencijas piemērošanas otrajā posmā
7.1. Neatkarīgo personu saraksts
a) |
dalībvalstis apņemas nekavējoties darīt zināmus Padomes ģenerālsekretāram to piecu neatkarīgu autoritatīvu personu vārdus, kuras var kļūt par padomdevējas komisijas locekļiem, kā minēts Arbitrāžas konvencijas 7. panta 1. punktā, kā arī ar tiem pašiem nosacījumiem informē par visām izmaiņām šo personu sarakstā; |
b) |
nosūtot neatkarīgo autoritatīvo personu vārdus Padomes ģenerālsekretāram, dalībvalstis pievieno šo personu curriculum vitae, kurā cita starpā jānorāda pieredze tieslietu, nodokļu un jo īpaši transfertcenu noteikšanas jomā; |
c) |
dalībvalstis var arī norādīt savā sarakstā tās neatkarīgās autoritatīvās personas, kuras atbilst prasībām, lai tiktu ievēlētas par priekšsēdētāju; |
d) |
padomes ģenerālsekretārs katru gadu vēršas pie dalībvalstīm ar lūgumu apstiprināt to izvirzīto neatkarīgo autoritatīvo personu vārdus vai sniegt to personu vārdus, kas stājušās viņu vietā; |
e) |
apkopots neatkarīgo autoritatīvo personu saraksts tiks publicēts Padomes tīmekļa vietnē; |
f) |
neatkarīgām autoritatīvām personām nav jābūt nominējošās valsts valstspiederīgajiem vai iedzīvotājiem, bet viņiem jābūt kādas dalībvalsts valstspiederīgajiem un tādas teritorijas iedzīvotājiem, kurā piemēro Arbitrāžas konvenciju; |
g) |
kompetentajām iestādēm ieteicams izstrādāt vienotu deklarāciju, kurā tiek pieņemta nominācija un deklarēta neatkarība konkrētajā lietā un kuru paraksta izvēlētās neatkarīgās autoritatīvās personas; |
7.2. Padomdevējas komisijas izveidošana
a) |
ja vien attiecīgās dalībvalstis nav vienojušās citādi, dalībvalsts, kas sniegusi pirmo paziņojumu par nodokļu pārskatīšanu, t. i., kurā pieņemts galīgais nodokļu iestādes lēmums par papildu ienākumiem vai līdzvērtīgs lēmums, kas ir vai varētu būt par cēloni nodokļu dubultai uzlikšanai Arbitrāžas konvencijas 1. panta nozīmē, uzņemas iniciatīvu izveidot padomdevēju komisiju un rīko tās sanāksmes, vienojoties ar otru (citām) dalībvalsti(-īm); |
b) |
kompetentajām iestādēm jāizveido padomdevēja komisija ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tā termiņa beigām, kas minēts Arbitrāžas konvencijas 7. pantā. Ja viena kompetentā iestāde to nedara, iniciatīvu var pārņemt cita iesaistītā kompetentā iestāde; |
c) |
padomdevējas komisijas sastāvā parasti papildus priekšsēdētājam un kompetento iestāžu pārstāvjiem ir divas neatkarīgas autoritatīvas personas. Trīsstūrveida lietās, kad padomdevēju komisiju veido saskaņā ar daudzpusēju pieeju, dalībvalstīm jāievēro Arbitrāžas konvencijas 11. panta 2. punkts, kas paredz papildu reglamentu, lai nodrošinātu, ka padomdevēja komisija, tostarp tās priekšsēdētājs, var pieņemt atzinumu ar tās locekļu vienkāršu balsu vairākumu; |
d) |
padomdevējai komisijai palīdz sekretariāts, kura praktisko izmitināšanu uzņemas dalībvalsts, kas ierosinājusi padomdevējas komisijas izveidošanu, ja vien attiecīgās dalībvalstis nevienojas citādi. Neatkarības nodrošināšanas nolūkā šis sekretariāts darbojas padomdevējas komisijas priekšsēdētāja pārraudzībā. Sekretariāta locekļiem ir pienākums ievērot slepenību, kā noteikts Arbitrāžas konvencijas 9. panta 6. punktā; |
e) |
vietu, kur notiek padomdevējas komisijas sanāksmes, un vietu, kur jāpasludina tās atzinums, jau iepriekš izraugās attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes; |
f) |
dalībvalstis pirms padomdevējas komisijas pirmās sanāksmes to nodrošina ar visu attiecīgo dokumentāciju un informāciju un jo īpaši ar visiem dokumentiem, ziņojumiem, saraksti un secinājumiem, kas izmantoti savstarpējās vienošanās procedūras gaitā. |
7.3. Padomdevējas komisijas darbība
a) |
lietu uzskata par nodotu padomdevējai komisijai dienā, kad priekšsēdētājs apstiprina, ka tās locekļi ir saņēmuši visu attiecīgo dokumentāciju un informāciju, kas minēta 7.2. punkta f) apakšpunktā; |
b) |
padomdevēja komisija izskatīšanu veic iesaistīto dalībvalstu valsts valodā vai valsts valodās, ja vien kompetentās iestādes nenolemj citādi, par to savstarpēji vienojoties, ņemot vērā padomdevējas komisijas vēlmes; |
c) |
padomdevēja komisija var pieprasīt pusei, kura iesniegusi paziņojumu vai dokumentu, veikt tulkojumu valodā vai valodās, kuras izmanto lietas izskatīšanas gaitā; |
d) |
ievērojot Arbitrāžas konvencijas 10. pantu, padomdevēja komisija var lūgt dalībvalstīm un jo īpaši tai dalībvalstij, kura sniegusi pirmo paziņojumu par nodokļu pārskatīšanu, t. i., kurā pieņemts galīgais nodokļu administrācijas lēmums par papildu ienākumiem vai līdzvērtīgs lēmums, kas ir vai varētu būt par cēloni nodokļu dubultai uzlikšanai Arbitrāžas konvencijas 1. panta nozīmē, tikties ar padomdevēju komisiju; |
e) |
padomdevējas komisijas procedūras izmaksas, kuras vienlīdzīgi sadala attiecīgo dalībvalstu starpā, sastāv no padomdevējas komisijas administratīvajām izmaksām un neatkarīgo autoritatīvo personu honorāriem un izdevumiem; |
f) |
ja vien dalībvalstu kompetentās iestādes nevienojas citādi:
|
g) |
padomdevējas komisijas procedūras izmaksu faktisko samaksu veic tā dalībvalsts, kura uzņēmusies iniciatīvu izveidot padomdevēju komisiju, ja vien attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes nav izlēmušas citādi. |
7.4. Padomdevējas komisijas atzinums
Dalībvalstis vēlas, lai atzinumā būtu iekļauti šādi elementi:
a) |
padomdevējas komisijas locekļu vārdi; |
b) |
lūgums; un lūgumā iekļautu šādu informāciju:
|
c) |
lietas izskatīšanas īss kopsavilkums; |
d) |
argumenti un metodes, ar ko pamatots lēmums, kas izteikts atzinumā; |
e) |
atzinums; |
f) |
vieta, kurā atzinums pasludināts; |
g) |
diena, kurā atzinums pasludināts; |
h) |
padomdevējas komisijas locekļu paraksti. |
Kompetento iestāžu lēmumu un padomdevējas komisijas atzinumu paziņo saskaņā ar turpmāk izklāstīto:
i) |
pēc lēmuma pieņemšanas kompetentā iestāde, kurai iesniegta lieta, nosūta kompetentās iestādes lēmuma un padomdevējas komisijas atzinuma kopiju katram no iesaistītajiem uzņēmumiem; |
ii) |
dalībvalstu kompetentās iestādes var vienoties, ka lēmumu un atzinumu publicēs pilnībā. Tās var arī vienoties publicēt lēmumu un atzinumu, neminot iesaistīto uzņēmumu nosaukumus un izlaižot visas norādes, kas varētu atklāt iesaistīto uzņēmumu identitāti. Abos gadījumos ir nepieciešama uzņēmumu piekrišana, un pirms publicēšanas iesaistītajiem uzņēmumiem ir rakstiski jāpaziņo kompetentajai iestādei, kurai iesniegta lieta, ka tiem nav iebildumu pret lēmuma un atzinuma publicēšanu; |
iii) |
padomdevējas komisijas atzinumu sagatavo trīs (vai vairāk – trīsstūrveida lietās) oriģinālos, no kuriem pa vienam ir jānosūta katras attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei un viens jānosūta Padomes Ģenerālsekretariātam arhivēšanai. Ja pastāv vienošanās par atzinuma publicēšanu, to dara publiski pieejamu oriģinālvalodā(-s) Komisijas tīmekļa vietnē. |
8. Nodokļu iekasēšana un procentu maksājumi pārrobežu domstarpību izšķiršanas procedūru laikā
a) |
dalībvalstīm iesaka veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar Arbitrāžas konvenciju paredzēto nodokļu iekasēšanas pārtraukšanu pārrobežu domstarpību izšķiršanas procedūru laikā tie uzņēmumi, kas iesaistīti šādās procedūrās, varētu panākt ar tādiem pašiem nosacījumiem kā tie, kas iesaistīti valstu iekšējās pārsūdzības vai tiesvedības procesā, lai arī šie pasākumi varētu nozīmēt, ka dažām dalībvalstīm jāveic izmaiņas to tiesību aktos. Dalībvalstīm būtu lietderīgi paplašināt šos pasākumus attiecībā uz pārrobežu domstarpību izšķiršanas procedūrām, piemērojot nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas līgumus, kas noslēgti starp dalībvalstīm; |
b) |
tā kā savstarpējās vienošanās procedūras sarunās nodokļu maksātājam nevajadzētu ciest no dažādām pieejām attiecībā uz procentu iekasēšanu un atmaksu savstarpējās vienošanās procedūras gaitā, dalībvalstīs ieteicams izmantot vienu no šādām pieejām:
|
9. Jaunu dalībvalstu pievienošanās Arbitrāžas konvencijai
Dalībvalstis centīsies parakstīt un ratificēt konvencijas par jaunu dalībvalstu pievienošanos Arbitrāžas konvencijai pēc iespējas ātrāk un katrā ziņā ne vēlāk kā divos gados pēc to pievienošanās ES.
10. Nobeiguma noteikumi
Lai nodrošinātu šā rīcības kodeksa vienmērīgu un sekmīgu piemērošanu, dalībvalstis tiek aicinātas ik pēc diviem gadiem ziņot Komisijai par tā praktisko darbību. Pamatojoties uz šiem ziņojumiem, Komisija paredz ziņot Padomei un var iesniegt priekšlikumu pārskatīt šā rīcības kodeksa noteikumus.
(1) Atrunas: Bulgārija uzskata, ka peļņas korekcija, kas izriet no aizdevuma cenas korekcijas (piem., procentu likme), ir Arbitrāžas konvencijas darbības jomā. Bulgārija turpretim uzskata, ka Arbitrāžas konvencija neaptver peļņas korekcijas gadījumus, kuru pamatā ir finansējuma apjoma korekcija. Principā pamatus šādām korekcijām nosaka dalībvalsts tiesību akti. Tas, ka spēkā ir dažādi valstu noteikumi un nav starptautiski atzītu nesaistītu uzņēmumu darījuma principa pamatnostādņu kopuma, kas būtu piemērojams uzņēmējdarbības kapitāla struktūrai, ļoti sarežģī nesaistītu uzņēmumu darījuma principa piemērošanu peļņas korekcijām, pamatojoties uz aizdevuma apjoma korekciju.
Čehijas Republika nepiemēro savstarpējās vienošanās procedūru atbilstīgi Arbitrāžas konvencijai, ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem uz lietu attiecas noteikumi par ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu.
Nīderlande apstiprina viedokli, ka procentu likmes korekcija (aizdevuma cenas noteikšana), kuras pamatā ir valsts tiesību akti un nesaistītu uzņēmumu darījuma princips, ir Arbitrāžas konvencijas darbības jomā. Aizdevumu apjoma korekcijas, kā arī procentu nodokļu atbrīvojuma korekcijas, kuru pamatā ir nepietiekamā kapitalizācija atbilstīgi nesaistītu uzņēmumu darījuma principam, vai korekcijas, kuru pamatā ir ļaunprātīgas izmantošanas novēršanas tiesību akti, ir uzskatāmi par tādiem, kas nav Arbitrāžas konvencijas darbības jomā. Nīderlande uzturēs spēkā atrunu, kamēr ESAO nedos norādes, kā piemērot nesaistītu uzņēmumu darījuma principu asociētu uzņēmumu nepietiekamai kapitalizācijai.
Grieķija uzskata, ka Arbitrāžas konvencijas darbības joma attiecas uz aizņēmuma procentu likmes korekcijām. Spēkā esošo valsts tiesību aktu ierobežojumu dēļ Arbitrāžas konvenciju nedrīkstētu piemērot korekcijām, kas attiecas uz aizņēmuma apjomu un iegūto procentu nodokļu atbrīvojumiem, kas saistīti ar aizņēmumu.
Ungārija uzskata, ka Arbitrāžas konvencijas darbības joma attiecas tikai uz gadījumiem, kad nodokļus dubulti uzliek aizņēmuma procentu likmes korekcijas dēļ vai tādēļ, ka korekcijas pamatā ir nesaistītu uzņēmumu darījuma princips (ALP).
Itālija uzskata, ka Arbitrāžas konvenciju var piemērot nodokļu dubultai uzlikšanai tādēļ, ka notikusi finanšu darījuma cenu korekcija, kas neatbilst nesaistītu uzņēmumu darījuma principam. Savukārt to nevar piemērot, lai risinātu nodokļu dubultas uzlikšanas problēmu, ko radījušas aizņēmumu apjoma korekcijas, vai ja nodokļu dubulta uzlikšana radusies tādēļ, ka spēkā ir atšķirīgi valsts noteikumi attiecībā uz atļauto finansējuma apjomu vai attiecībā uz procentu atbrīvojumu no nodokļiem.
Latvijas izpratnē Arbitrāžas konvenciju nevar piemērot nodokļu dubultas uzlikšanas gadījumā, kas radusies, piemērojot vispārējus valsts tiesību aktus par aizņēmuma apjoma korekcijām vai par procentu maksājumu atbrīvojumiem no nodokļiem, kuru pamatā nav nesaistītu uzņēmumu darījumu princips, kas paredzēts Arbitrāžas konvencijas 4. pantā.
Tādēļ Latvija uzskata, ka Arbitrāžas konvencijas darbības joma attiecas tikai uz procentu nodokļu atbrīvojumu korekcijām atbilstīgi valsts tiesību aktiem, kas balstās uz nesaistītu uzņēmumu darījumu principa.
Polija uzskata, ka Arbitrāžas konvencijā noteikto procedūru var piemērot tikai procentu korekcijas gadījumos. Savukārt konvencija nedrīkstētu attiekties uz aizņēmumu apjoma korekcijām. Pēc mūsu viedokļa, ir neiespējami noteikt, kā praktiski varētu izskatīties kapitāla struktūra, lai tā atbilstu nesaistītu uzņēmumu darījumu principam.
Portugāle uzskata, ka Arbitrāžas konvenciju nevar piemērot, lai rastu risinājumu dubultas nodokļu uzlikšanas gadījumos peļņas korekcijas dēļ, kuras pamatā ir vai nu divu asociētu uzņēmumu noslēgta aizņēmuma apjoma korekcija vai procentu maksājumi, kas balstās uz iekšējiem pasākumiem saistībā ar ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu. Tomēr Portugāle piekrīt mainīt savu nostāju, ja starptautiskā mērogā tiks rasts konsenss, proti, ar ESAO norāžu starpniecību, jautājumā par nesaistītu uzņēmumu darījuma principa piemērošanu parādu apjomam (ietverot nepietiekamas kapitalizācijas gadījumus) starp asociētiem uzņēmumiem.
Pēc Slovākijas viedokļa, Arbitrāžas konvencijas darbības jomai būtu jāattiecas uz procentu likmju korekcijām, kuru pamatā ir uz nesaistītu uzņēmumu darījuma principa balstīti valsts tiesību akti, bet tā nedrīkstētu attiekties uz peļņas korekcijām, kas radušās, piemērojot valsts iekšējo tiesību aktu ļaunprātīgas izmantošanas novēršanas noteikumus.
(2) Atruna: Nodokļu iestāžu pārstāvis no Itālijas par trīs gadu sākuma dienu uzskata “dienu, kurā veikts pirmais paziņojums par nodokļu pārskatīšanu vai līdzvērtīgs paziņojums, kurš atspoguļo pārvedumu cenu noteikšanas korekciju, kas ir vai varētu būt par cēloni nodokļu dubultai uzlikšanai 1. panta nozīmē”, jo spēkā esošās Arbitrāžas konvencijas piemērošana būtu jāattiecina tikai uz tiem gadījumiem, kuros ir pārvedumu cenu noteikšanas “korekcija”.